ІНСТРУКЦІЯ

для
медичного
застосування
лікарського засобу

ЛОРДЕС®

Склад:

діюча
речовина: desloratadine;

1
таблетка
містить дезлоратадину
5 мг;

допоміжні
речовини: кальцію
гідрофосфат,
целюлоза
мікрокристалічна,
крохмаль
кукурудзяний,
тальк, покриття
Opadry II Blue 85F20578: спирт
полівініловий,
поліетиленгліколь,
титану
діоксид (Е 171),
індигокармін
(Е 132), заліза
оксид
жовтий

(Е 172), тальк.

Лікарська
форма. Таблетки,
вкриті
оболонкою.

Основні
фізико-хімічні
властивості: круглі
таблетки,
вкриті
оболонкою
блакитного
кольору, з
тисненням
логотипу
фірми з одного
боку.

Фармакотерапевтична
група.

Антигістамінні
засоби для системного
застосування.
Код АТХ R06A X27.

Фармакологічні
властивості.

Фармакодинаміка.

Дезлоратадин
– це
неседативний
антигістамінний
препарат
тривалої дії,
що має селективну
антагоністичну
дію на
периферичні H1-рецептори.
Після
перорального
застосування
дезлоратадин
селективно
блокує
периферичні
гістамінові H1-рецептори.

У
дослідженнях
in vitro
дезлоратадин
продемонстрував
на клітинах
ендотелію
свої
антиалергічні
та протизапальні
властивості.
Це
проявлялося
пригніченням
виділення
прозапальних
цитокінів,
таких як IL-4, IL-6, IL-8,
та IL-13, з
мастоцитів/базофілів
людини, а
також
пригнічення
експресії
молекул
адгезії,
таких як
Р-селектин.
Клінічна
значущість
цих
спостережень
ще потребує
підтвердження.

У
клінічних
дослідженнях
високих доз,
у яких дезлоратадин
вводили
щоденно  у дозі
до

20 мг
протягом 14
днів,
статистично
значущі зміни
з боку
серцево-судинної
системи не
спостерігалися.
У
клінічно-фармакологічному
дослідженні
при
застосуванні
45 мг на добу (у 10
разів більше
максимальної
добової клінічної
дози)
протягом 10
днів,
подовження
інтервалу QT
не
спостерігалося.

У
пацієнтів з
алергічним
ринітом
дезлоратадин
ефективно
усував такі
симптоми як чхання,
виділення з
носа та
свербіж, а
також подразнення
очей,
сльозотечу
та
почервоніння,
свербіж  піднебіння.
Дезлоратадин
ефективно
контролював
симптоми
упродовж 24
годин.

Дезлоратадин
майже не проникає
в центральну
нервову
систему. У контрольованих
клінічних
дослідженнях
при прийомі в
рекомендованій
дозі 5 мг на
добу частота
виникнення
сонливості
не відрізнялася
від групи
плацебо. У
клінічних дослідженнях
одноразовий
прийом дезлоратадину
у
добовій дозі
7,5 мг не чинив
впливу на
психомоторну
активність.

Дезлоратадин
ефективно
полегшує
тяжкість
перебігу
сезонного
алергічного
риніту з
урахуванням
сумарного показника
опитувальника
по оцінці
якості життя
при ринокон'юнктивіті.
Максимальне
покращення
відзначалося
у пунктах
опитувальника,
пов'язаних з
практичними
проблемами і
щоденною
діяльністю, які
обмежували
симптоми.

Хронічну
ідіопатичну
кропив'янку
вивчали в
клінічній
моделі з
умовами
кропив'янки.
Оскільки
викид
гістаміну є причинним
фактором при
всіх формах
кропив'янки,
очікується,
що
дезлоратадин
буде ефективно
полегшувати
симптоми при
інших формах
кропив'янки,
включаючи
хронічну
ідіопатичну.

У двох
плацебо
контрольованих
6-тижневих
дослідженнях
з участю
пацієнтів з
хронічною
ідіопатичною
кропив'янкою
дезлоратадин
ефективно
полегшував
свербіж і
зменшував
кількість та
розмір
уртикарії до
кінця
першого інтервалу
дозування. У
кожному
дослідженні ефект
тривав протягом
24-годинного
інтервалу
дозування. Полегшення
свербежу на
більш ніж 50 %
відзначалося
у 55 %
​​пацієнтів,
які приймали
дезлоратадин,
порівняно з 19 %
пацієнтів,
які приймали
плацебо. Прийом
препарату
не проявляє
істотного
впливу на сон
та денну активність.

Фармакокінетика.

Всмоктування.

Концентрації
дезлоратадину
у плазмі крові
можна
визначити
через 30
хвилин після прийому
препарату.
Дезлоратадин
добре
абсорбується,
максимальна
концентрація
досягається
приблизно
через 3
години;
період
напіввиведення
становить
приблизно

27 годин.
Ступінь
кумуляції
дезлоратадину
відповідав
його періоду
напіввиведення
(приблизно 27
годин) та
частоті
прийому 1 раз
на добу.
Біодоступність
дезлоратадину
була пропорційна
до дози у
діапазоні
від 5 до 20 мг.

У
фармакокінетичну
дослідженні,
в якому
демографічні
дані
пацієнтів
можна було
порівняти з
загальною
популяцією із
сезонним
алергічним
ринітом, у 4 %
учасників
спостерігалась
вища
концентрація
дезлоратадину.
Ця кількість
може
варіюватися
залежно від
етнічної
приналежності.
Максимальна
концентрація
дезлоратадину
була
приблизно в

3
рази вища
через
приблизно 7
годин,
термінальний
період
напіввиведення
становив приблизно
89 годин.
Профіль
безпеки цих
пацієнтів не
відрізнявся
від профілю у
загальній
популяції.

Розподіл.

Дезлоратадин
помірно
зв'язується з
білками плазми
крові (83-87 %). При
застосуванні
дози
дезлоратадину
(від 5 до 20 мг) 1
раз на добу
протягом 14
днів ознак клінічно
значущої
кумуляції
препарату не
виявлено.

Біотрансформація.

Фермент,
який
відповідає
за метаболізм
дезлоратадину,
поки ще не
виявлено, тому
неможливо
повністю
виключити
деякі взаємодії
з іншими
лікарськими
препаратами.
Дезлоратадин
не пригнічує
CYP3A4 in vivo, дослідження
in vitro
продемонстрували,
що
лікарський
препарат не
пригнічує CYP2D6,
субстрат або
інгібітор
P-глікопротеїну.

Виведення.

У
дослідженні
одноразового
прийому дезлоратадину
в дозі 7,5 мг
прийом їжі
(жирний висококалорійний
сніданок) не
впливає на
фармакокінетику
дезлоратадину.  Також
встановлено,
що
грейпфрутовий
сік також не
впливає на
фармакокінетику
дезлоратадину.

Клінічні
характеристики.

Показання.

Для
усунення
симптомів,
пов’язаних з:

– алергічним
ринітом,
таких як
чхання, виділення
з носа,
свербіж,
набряк і
закладеність
носа, а також
свербіж та
почервоніння
очей, сльозотеча,
свербіж у
ділянці
піднебіння
та кашель;

– кропив’янкою,
таких як
свербіж та
висипання.

Протипоказання.

Підвищена
чутливість
до активної
речовини або
до будь-якої
допоміжної
чи до лоратадину.

Взаємодія
з іншими
лікарськими
засобами та
інші види
взаємодій.

У
клінічних
дослідженнях
таблеток
дезлоратадину
при
сумісному
застосуванні
еритроміцину
або
кетоконазолу
жодних клінічно
значущих
взаємодій не
спостерігалося.

У даних
клініко-фармакологічних
дослідженнях
дезлоратадину,
що
отримували
разом з
алкоголем,
препарат не
посилював
негативну
дію етанолу
на
психомоторну
функцію. Однак
у
постреєстраційному
періоді спостерігалися
випадки
непереносимості
алкоголю та
алкогольна
інтоксикація
під час
застосування
препарату.
Тому
необхідно
бути
обережними
при
застосуванні
алкоголю у
період
лікування
Лордес®.

Особливості
застосування.

У пацієнтів
із нирковою
недостатністю
високого
ступеня
прийом
лікарського
засобу
Лордес®
слід здійснювати
під
контролем
лікаря.

Дезлоратадин
слід
призначати з
обережністю пацієнтам, які
мали напад
судом в
анамнезі.
Діти можуть
бути більш
чутливими до
розвитку
нового
нападу судом
під час
лікування
дезлоратадином.
Лікар має
ухвалити
рішення щодо
припинення
лікування
дезлоратадином
хворих, у
яких під час
застосування
препарату
спостерігався
напад судом.

Застосування
у період
вагітності
або годування
груддю.

Дезлоратадин
не
продемонстрував
тератогенність
у
дослідженнях
на тваринах.
Безпека
застосування
препарату у
період
вагітності
не встановлена.
Тому
застосування
лікарського
засобу
Лордес®
у
період
вагітності
не рекомендується.

Годування
груддю.

Дезлоратадин
проникає у
грудне
молоко, тому
застосування
лікарського
засобу Лордес®  жінкам,
які годують
груддю, не
рекомендується.

Здатність
впливати на
швидкість
реакції при
керуванні
автотранспортом
або іншими
механізмами.

У
клінічних
дослідженнях,
під час яких
оцінювали
здатність
керувати
автотранспортом,
жодних
погіршень у
пацієнтів,
які приймали
дезлоратадин,
не виявлено.
Однак
пацієнтів слід
проінформувати,
що у
дуже
рідкісних
випадках
можливе
виникнення
запаморочення,
сонливості,
що може
вплинути на
їх здатність
керувати автомобілем
або
працювати зі
складною
технікою.

Спосіб
застосування
та дози.

Лордес®
призначений
для
перорального
прийому. Дорослим
та дітям
віком від 12
років
приймати по 1
таблетці (5 мг) 1
раз на добу
незалежно
від прийому
їжі. Таблетку
потрібно
ковтати цілою,
запиваючи
водою. Лордес®
бажано
приймати
регулярно, в
один і той же
самий час
доби.

Тривалість
лікування
визначається
тяжкістю та
перебігом
захворювання.

Терапію
інтермітуючого
алергічного
риніту
(наявність
симптомів
менше 4 днів
на тиждень
або менше 4
тижнів)
необхідно
проводити з
урахуванням
даних
анамнезу:
припинити після
зникнення
симптомів та
відновити після
повторного
їх
виникнення.

При
персистуючому
алергічному
риніті (наявність
симптомів
більше 4 днів
на тиждень або
понад 4 тижні)
необхідно
продовжувати
лікування
протягом
усього
періоду
контакту з
алергеном.

Діти.

Існують
обмежені
дані
клінічних
досліджень
ефективності
застосування
таблеток
дезлоратадину
у підлітків віком
від 12 до 17 років
(див. розділ
«Побічні
реакції»).

Ефективність
та безпека
дезлоратадину
у формі
таблеток для
дітей віком
до 12 років не
встановлені.

Передозування.

У разі
передозування
застосовувати
стандартні
заходи для
видалення
неабсорбованої
активної
речовини.
Рекомендується
симптоматичне
та
підтримуюче
лікування. У
клінічних
дослідженнях,
у яких
дезлоратадин
вводили у
дозах 45 мг (що у 9
разів
перевищували
рекомендовані),
клінічно
значущих
небажаних
реакцій не
спостерігалися.
Дезлоратадин
не
видаляється
шляхом гемодіалізу;
можливість
його
видалення
при перитонеальному
діалізі не
встановлена.

Побічні
реакції.

У
клінічних
дослідженнях
дезлоратадину
по
показаннях,
включаючи
алергічний
риніт та
хронічну
ідіопатичну
кропив'янку,
про небажані
ефекти у
пацієнтів, які
отримували
дозу

5 мг на
добу,
повідомляли
на 3 % частіше,
ніж у
пацієнтів,
які
отримували
плацебо.
Найчастіше,
порівняно з
плацебо,
повідомляли
про такі
побічні
ефекти як
підвищена
втомлюваність
(1,2 %), сухість у
роті (0,8 %) та
головний біль
(0,6 %).

Діти. У
клінічних
дослідженнях
з участю 578
підлітків
віком від 12 до 17
років
найбільш
розповсюдженим
побічним
ефектом був
головний
біль; він
спостерігався
у 5,9 % пацієнтів,
які приймали
дезлоратадин,
і у 6,9 %
пацієнтів, які
отримували
плацебо.

Існує
ризик
психомоторної
гіперактивності
(аномальної
поведінки),
пов’язаної з
використанням
дезлоратадину
(що може
проявлятися
у вигляді
злості та
агресії, а
також
збудженні).

У
постреєстраційному
періоді спостерігалися
(частота
невідома):
подовження
інтервалу QT,
аритмії та
брадикардії.

Сумарна
таблиця
частоти
побічних
реакцій.

Частота
появи
побічних
реакцій
класифікується
наступним
чином: дуже
часто (≥1/10),
часто (≥1/100, <1/10),
непоширені (≥1/1000,
<1/100), рідко (≥1/10000, <1/1000),
дуже рідко (<1/10000)
та частота невідома.

Класи/систем
органів

Частота
виникнення

Побічні
реакції*

Психічні
розлади

дуже
рідко

галюцинації

З боку
нервової
системи

часто

головний
біль

дуже
рідко

запаморочення,
сонливість,
безсоння,
психомоторна
гіперактивність,
судоми

З боку
серця

дуже
рідко

тахікардія,
прискорене
серцебиття

частота
невідома

подовження
інтервалу QT,

суправентрикулярна
тахіаритмія

З боку
шлунково-кишкового тракту

часто

сухість у
роті

дуже
рідко

біль
у животі,
нудота,
блювання,
диспепсія, діарея

З боку
гепатобіліарної
системи

дуже
рідко

збільшення
рівня
ферментів
печінки,
підвищений
білірубін,
гепатит

частота
невідома

жовтяниця

З боку
скелетно-м'язової
системи та
сполучної
тканини

дуже
рідко

міалгія

З
боку шкіри
та
підшкірних
тканин

частота
невідома

фоточутливість

Загальні
порушення

часто

підвищена
стомлюваність

дуже
рідко

реакції
гіперчутливості
(такі як анафілаксія,
набряк
Квінке,
задишка,
свербіж,
висипання
та
кропив'янка)

частота
невідома

астенія

Розлади
метаболізму
та
харчування

частота
невідома

підвищення
апетиту

Дослідження

частота
невідома

збільшення маси
тіла

Термін
придатності.

3 роки.

Умови
зберігання.

Зберігати
при
температурі
не вище 25 °С в
оригінальній
упаковці.

Зберігати
в
недоступному
для дітей
місці.

Упаковка.

По 10
таблеток у
блістері, по 2
або 3
блістери у картонній
упаковці.

Категорія
відпуску.

Без
рецепта.

Виробник.

НОБЕЛ
ІЛАЧ САНАЇ ВЕ
ТІДЖАРЕТ А.Ш.

Місцезнаходження
виробника та
адреса місця
провадження його
діяльності.

Квартал
Санкаклар,
пр. Ескі
Акчакоджа, №299, 81100 м.
Дюздже,
Туреччина.