ІНСТРУКЦІЯ

для медичного
застосування лікарського засобу

ЗОКСОН® 2

(ZOXON® 2)

ЗОКСОН® 4

(ZOXON® 4)

Склад:

діюча речовина: доксазозин;

1 таблетка
містить доксазозину мезилату 2,425 або 4,85 мг, що еквівалентно 2 або 4 мг
доксазозину відповідно;

допоміжні речовини: лактоза
безводна, целюлоза мікрокристалічна, целюлоза мікрокристалічна гранульована,
натрію крохмальгліколят (тип А), кремнію діоксид колоїдний безводний, натрію
лаурилсульфат, магнію стеарат.

Лікарська форма. Таблетки.

Основні фізико-хімічні
властивості:

Зоксон® 2: майже білі довгасті таблетки розміром приблизно 9х4,5
мм з розподільчою рискою і гравіюванням «ZX»
та «2» з одного боку.

Зоксон®
4: майже білі довгасті таблетки розміром приблизно 12х6 мм з розподільчою
рискою і гравіюванням «ZX» та «4» з одного боку.

Фармакотерапевтична група. Гіпотензивні засоби. Антиадренергічні засоби з
периферичним механізмом дії. Блокатори α-адренорецепторів. Код АТХ С02С
А04.

Фармакологічні властивості.

Фармакодинаміка.

Доксазозин
є потужним та селективним антагоністом постсинаптичних α1-адренорецепторів.
Блокування цих рецепторів призводить до зниження системного артеріального
тиску. Препарати ЗОКСОН® 2 і ЗОКСОН® 4 призначені для перорального застосування
1 раз на добу пацієнтам, хворим на ессенціальну артеріальну гіпертензію.

Було
продемонстровано, що препарати ЗОКСОН® 2 і ЗОКСОН® 4 не спричиняють небажаних
метаболічних ефектів і їх можна застосовувати пацієнтам із цукровим діабетом,
подагрою або інсулінорезистентністю.

Препарати
ЗОКСОН® 2 і ЗОКСОН® 4 також можна призначати пацієнтам із бронхіальною астмою,
гіпертрофією лівого шлуночка та пацієнтам літнього віку. Застосування препаратів
сприяє зменшенню гіпертрофії лівого шлуночка, пригнічує агрегацію тромбоцитів
та посилює активність тканинного активатора плазміногена. Крім того, застосування препаратів ЗОКСОН® 2
і ЗОКСОН® 4 підвищує чутливість до інсуліну у тих пацієнтів, у яких така
чутливість є порушеною.

Також
у довгострокових дослідженнях було продемонстровано, що на додаток до антигіпертензивної
дії застосування препаратів ЗОКСОН® 2 і ЗОКСОН® 4 спричиняє помірне зниження
концентрації загального холестерину, ліпопротеїдів низької щільності та
тригліцеридів у плазмі крові, а отже – даний препарат може бути особливо
корисний пацієнтам, хворим на артеріальну гіпертензію та гіперліпідемію.

Застосування
препаратів ЗОКСОН® 2 і ЗОКСОН® 4 пацієнтам, хворим на симптомну доброякісну
гіперплазію передміхурової залози (ДГПЗ), призводить до значного покращення
уродинаміки та зменшення симптомів. Вважається, що ефект препарату при ДГПЗ
досягається за рахунок селективної блокади α1-адренорецепторів,
розташованих у м’язовій стромі та капсулі передміхурової залози, а також у
шийці сечового міхура.

Фармакокінетика.

Всмоктування.

При пероральному застосуванні у людини (чоловіки молодого віку або люди
літнього віку будь-якої статі) доксазозин швидко всмоктується з біодоступністю
на рівні приблизно ⅔ дози.

Біотрансформація/виведення.

Приблизно 98 % доксазозину зв’язується з білками плазми крові. Було
показано, що доксазозин екстенсивно метаболізується в організмі людини та у
досліджуваних експериментальних тварин, і виводиться з організму переважно з
калом.

Середній період напіввиведення препарату з плазми становить 22 години, що
дає можливість приймати препарат 1 раз на добу.

При пероральному застосуванні препаратів ЗОКСОН® 2 і ЗОКСОН® 4 концентрація метаболітів препаратів у
плазмі крові є низькою. Концентрація у плазмі крові найактивнішого метаболіту 6’-гідроксідоксазозину
у людини в 40 разів нижча за плазмову концентрацію первинної сполуки, що
свідчить про те, що антигіпертензивна дія препарату зумовлена переважно
доксазозином.

На даний час існують лише обмежені дані щодо застосування препаратів
пацієнтам із порушеннями функції печінки та щодо впливу препаратів, здатних
змінювати печінковий метаболізм (наприклад, циметидину). У клінічному
дослідженні з участю 12 пацієнтів із помірною печінковою дисфункцією
однократне  застосування доксазозину
призвело до підвищення AUC на 43 % та зменшення видимого кліренсу при пероральному
застосуванні на

40 %. Як і при застосуванні інших препаратів, що повністю метаболізуються
печінкою, пацієнтам з ознаками порушень функції печінки препарати ЗОКСОН® 2 і
ЗОКСОН® 4 слід застосовувати
з особливою обережністю.

Клінічні
характеристики.

Показання.

Артеріальна гіпертензія.

Лікування артеріальної гіпертензії.
Більшості пацієнтів препарат можна застосовувати для контролю артеріального
тиску як монотерапію. У випадку, коли не вдається досягти належного контролю
артеріального тиску при застосуванні препарату як монотерапія, цей препарат
можна застосовувати у комбінації з такими антигіпертензивними засобами – тіазидними
діуретиками, блокаторами β-адренорецепторів, блокаторами кальцієвих
каналів або інгібіторами ангіотензинперетворювального ферменту.

Доброякісна
гіперплазія передміхурової залози.

Лікування
обструкції сечовивідних шляхів, а також симптомів, пов’язаних з доброякісною
гіперплазією передміхурової залози (ДГПЗ). Призначати пацієнтам з ДГПЗ як при
наявності артеріальної гіпертензії, так і при нормальному рівні артеріального тиску.

Протипоказання.

–
Підвищена чутливість до похідних хіназоліну (наприклад,
празозину, теразозину, доксазозину) або до будь-якої з допоміжних речовин
препарату;

–
випадки ортостатичної гіпотензії в анамнезі;

–
ДГПЗ та супутня обструкція верхніх сечовивідних шляхів,
хронічні інфекції сечовивідних шляхів та наявність каменів у сечовому міхурі;

–
годування груддю (тільки при показанні для лікування
артеріальної гіпертензії);

–
артеріальна гіпотензія у пацієнтів із ДГПЗ.

Доксазозин
як монотерапія протипоказаний пацієнтам із переповненням сечового міхура або
анурією із прогресуючою нирковою недостатністю або без неї.

Взаємодія з іншими
лікарськими засобами та інші види взаємодій.

Інгібітори
фосфодіестерази-5 (наприклад, силденафіл, тадалафіл,
варденафіл)

Сумісне застосування доксазозину з інгібіторами ФДЕ-5 у деяких пацієнтів
може спричинити симптоматичну гіпотензію. Дослідження доксазозину у лікарських
формах із тривалим вивільненням діючої речовини не проводили.

Доксазозин значною мірою зв’язується з білками плазми (на 98 %). Результати дослідження

in vitro із використанням плазми крові людини
свідчать, що препарат не впливає на зв’язування досліджуваних препаратів
(дигоксин, фенітоїн, варфарин або індометацин) з білками.

Не відзначалося несприятливої взаємодії при одночасному застосуванні
доксазозину та тіазидних
діуретиків, фуросеміду, блокаторів β-адренорецепторів, нестероїдних
протизапальних засобів, антибіотиків, пероральних цукрознижувальних засобів,
урикозуричних засобів та антикоагулянтів у клінічних умовах. Проте дані
формальних досліджень із вивчення лікарської взаємодії відсутні.

Доксазозин потенціює гіпотензивну дію інших α-адреноблокаторів, а
також інших антигіпертензивних засобів.

Відомо, що одноразове застосування доксазозину у дозі 1 мг в перший день
чотиридобового курсу перорального застосування циметидину (400 мг двічі на
добу) призводило до підвищення середнього рівня AUC доксазозину на 10 % і не
спричиняло жодних статистично значущих змін середньої Cmax та середнього
періоду напіввиведення доксазозину. Таке підвищення середнього рівня AUC
доксазозину на 10 % на тлі застосування циметидину знаходиться у межах
міжіндивідуальної варіабельності (27 %) середніх рівнів AUC доксазозину
порівняно з плацебо.

Особливості застосування.

Ортостатична гіпотензія/синкопе.

Як і при застосуванні інших блокаторів α-адренорецепторів,
ортостатична гіпотензія при застосуванні цього препарату розвивалася у дуже
малого відсотка пацієнтів, проявляючись запамороченням та слабкістю або рідше –
втратою свідомості (синкопе), особливо на початку терапії. У зв’язку з цим на
початку терапії необхідно контролювати рівень артеріального тиску, щоб
мінімізувати можливі постуральні ефекти.

Призначаючи терапію будь-яким ефективним блокатором
α-адренорецепторів, слід проінформувати пацієнта про те, як уникнути
симптомів ортостатичної гіпотензії та як слід поводитись при їх виникненні.
Пацієнта також слід попередити про необхідність уникнення ситуацій, в яких
існує ризик отримання травм, враховуючи можливість виникнення запаморочення або
слабкості на початку терапії доксазозином.

Застосування при гострих
серцевих захворюваннях.

Як і з іншими вазодилатуючими антигіпертензивними засобами, слід з
обережністю застосовувати доксазозин пацієнтам із наступними гострими серцевими
захворюваннями:

-          легеневий набряк,
спричинений аортальним або мітральним стенозом;

-          гіперсистолічна серцева
недостатність;

-          правошлуночкова серцева
недостатність, зумовлена тромбоемболією легеневої артерії або перикардіальним
випотом;

-          лівошлуночкова серцева
недостатність з низьким тиском наповнення.

Застосування при порушенні
функції печінки.

Як і при застосуванні інших препаратів, що
повністю метаболізуються печінкою, пацієнтам із ознаками порушень
функції печінки доксазозин слід
призначати з особливою обережністю. Через відсутність клінічного досвіду
застосування препарату пацієнтам із порушеннями функції печінки тяжкого ступеня
призначення препарату цій групі пацієнтів не рекомендується.

Застосування разом з
інгібіторами ФДЕ-5.

Застосовувати доксазозин разом з інгібіторами фосфодіестерази-5 (наприклад,
силденафіл, тадалафіл та варденафіл) слід
з обережністю, оскільки ці лікарські засоби спричиняють вазодилатацію, а
отже, можуть спричинити у деяких пацієнтів симптоматичну гіпотензію.

Для зменшення ризику розвитку ортостатичної гіпотензії рекомендується
починати терапію препаратами групи інгібіторів фосфодіестерази-5 тільки за
умови, якщо на тлі застосування

α-блокаторів пацієнт має стабільну гемодинаміку. Крім того,
рекомендується починати терапію інгібіторами фосфодіестерази-5 з найменшої
можливої дози та витримувати

6-годинний інтервал між застосуванням доксазозину та інгібіторів
фосфодіестерази-5.

Застосування пацієнтам під
час  хірургічного видалення катаракти.

У деяких пацієнтів, які приймали тамсулозин на час проведення хірургічного
видалення катаракти або до операції, під час втручання спостерігався розвиток
інтраопераційного синдрому атонічної райдужної оболонки (IFIS, варіант синдрому
вузької зіниці). Повідомлялося про окремі випадки розвитку такого побічного
ефекту і при застосуванні інших α1-блокаторів, тому не можна
виключати можливість розвитку цього ефекту для інших препаратів даного класу
лікарських засобів. Через те, що IFIS може призводити до підвищення частоти
процедурних ускладнень при проведення операції, при підготовці до неї слід
повідомити хірургам-офтальмологам, чи застосовує або чи застосовував пацієнт
блокатори α1-адренорецепторів.

Пацієнтам з рідкісними спадковими захворюваннями, такими як непереносимість
галактози, недостатність лактази Лаппа та мальабсорбція глюкози-галактози, не
слід застосовувати цей препарат.

Застосування у період вагітності або годування
груддю.

Пацієнти з артеріальною
гіпертензією.

Через відсутність на даний час належних та добре контрольованих досліджень
щодо вивчення застосування препарату вагітним безпечність застосування
доксазозину у період вагітності залишається невстановленою. Тому препарат слід
застосовувати лише тоді, коли потенційні переваги лікування, з точки зору
лікаря, виправдовують потенційний ризик.

У дослідженнях на тваринах препарат не проявляв тератогенної дії, хоча його
застосування у дуже високих дозах призводило до зниження тривалості життя
плода.

Застосувати доксазозин у період годування груддю протипоказано. При необхідності
застосування доксазозину годування груддю слід припинити.

Здатність впливати на швидкість реакцій при керуванні
автотранспортом або іншими механізмами.

Здатність керувати автотранспортом та працювати з
іншими механізмами може погіршитися, особливо на початку лікування.

Спосіб застосування та дози.

Препарат можна приймати як вранці, так і ввечері.

Артеріальна
гіпертензія.

Лікування, як правило, слід розпочинати препаратом Зоксон® 2,
який містить меншу кількість діючої речовини. Препарат приймати 1 раз на добу:
початкова доза становить 1 мг

(1/2 таблетки препарату Зоксон® 2) протягом
1-2 тижнів, щоб звести до мінімуму ризик розвитку ортостатичної артеріальної
гіпотензії та/або синкопе (див. розділ «Особливості застосування»). Після 1-2
тижнів дозу можна підвищити до 2 мг (1 таблетка препарату Зоксон® 2)
на добу, якщо необхідно. При недостатній ефективності добову дозу можна
поступово збільшувати з урахуванням індивідуальної реакції пацієнта на
лікування, яке оцінюється залежно від досягнення бажаного рівня артеріального
тиску.

У більшості випадків застосовувати дозу 2-4 мг на
добу (1 таблетка препарату Зоксон® 2 або

1 таблетка препарату Зоксон® 4), яку приймати 1 раз на добу. Якщо
необхідно, дозу препарату можна підвищити до 8 мг або до максимальної
рекомендованої дози – 16 мг.

Доброякісна гіперплазія
передміхурової залози.

Лікування, як правило, слід розпочинати препаратом Зоксон® 2,
який містить меншу кількість діючої речовини. Рекомендована початкова доза
становить 1 мг (1/2 таблетки), яку приймати 1 раз на добу,
щоб звести до мінімуму ризик розвитку ортостатичної артеріальної гіпотензії
та/або синкопе.

Залежно від індивідуальних особливостей
уродинаміки пацієнта та симптомів ДГПЗ дозу у подальшому можна підвищити до 2
мг (1 таблетка препарату Зоксон® 2), потім до 4 мг

(1 таблетка препарату Зоксон® 4) і до максимальної рекомендованої
дози – 8 мг. Рекомендований інтервал титрування дози становить 1-2 тижні.
Звичайна рекомендована доза препарату становить 2-4 мг на добу (1 таблетка
препарату Зоксон® 2 або 1 таблетка препарату Зоксон® 4),
яку приймати 1 раз на добу.

Застосування пацієнтам з
порушенням функції нирок.

Оскільки фармакокінетичні параметри доксазозину у пацієнтів із порушеннями
функції нирок залишаються незмінними, таким пацієнтам коригування дози не
потрібне.

Препарат не виводиться з організму за допомогою
гемодіалізу.

Застосування пацієнтам з
порушенням функції печінки.

На
даний час інформація щодо застосування препарату пацієнтам із порушеннями
функції печінки та щодо впливу препаратів, здатних змінювати печінковий
метаболізм (наприклад, циметидину), є обмеженою. Як і при застосуванні інших
препаратів, що повністю метаболізуються печінкою, пацієнтам із ознаками
порушень функції печінки препарат слід призначати з обережністю.

Пацієнти літнього віку.

Рекомендується застосовувати звичайні дози для дорослих.

Таблетки слід ковтати цілими, не розжовуючи та
запиваючи водою або безалкогольними напоями.

Діти.

Безпека та ефективність застосування доксазозину
дітям не досліджувалися.

Передозування.

Основним симптомом передозування доксазозину є артеріальна гіпотензія.
Пацієнта слід негайно покласти на спину, опустивши голову вниз. Лікування є
симптоматичним, спрямованим на стабілізацію показників гемодинаміки та життєво
важливих функцій організму. Якщо
симптоматичних заходів недостатньо, для лікування шоку першочергово слід
застосувати плазмозамінники. Після цього при необхідності слід
застосувати судинозвужувальні засоби. Слід спостерігати за станом функції нирок
та при необхідності застосовувати
підтримуючі заходи. Враховуючи високий ступінь зв’язування доксазозину з
білками плазми, гемодіаліз не показаний.

Побічні реакції.

У хворих на артеріальну гіпертензію найчастіше
зустрічалися побічні реакції ортостатичного типу (які у рідкісних випадках
супроводжувалися втратою свідомості) або неспецифічні побічні реакції.

У пацієнтів із ДГПЗ спостерігався такий самий
профіль побічних реакцій, як і у хворих на артеріальну гіпертензію.

Для оцінки частоти виникнення побічних дій
використовується наступна класифікація: дуже часто (≥ 1/10), часто
(≥ 1/100 і < 1/10), нечасто (≥ 1/1000 і < 1/100), рідко
(≥ 1/10000 і < 1/1000), дуже рідко (< 1/10000) та частота невідома
(неможливо оцінити на підставі існуючих даних).

Класифікація систем органів за MedDRA

Частота

Побічні реакції

Інфекції та
інвазії

Часто

Інфекції
дихальних шляхів, інфекції сечовивідних шляхів

З боку системи
крові

та лімфатичної системи

Дуже рідко

Лейкопенія,
тромбоцитопенія

З боку імунної
системи

Нечасто

Алергічні
реакції

Метаболічні та
аліментарні розлади

Нечасто

Подагра,
підвищення апетиту, відсутність апетиту

Психічні
порушення

Нечасто

Збудження,
депресія, тривожність, безсоння, нервозність

З боку нервової
системи

Часто

Сонливість,
запаморочення, головний біль

Нечасто

Інсульт, гіпестезія,
синкопе, тремор

Дуже рідко

Парестезія,
ортостатичне запаморочення

З боку органів
зору

Дуже рідко

Нечіткість зору

Частота
невідома

Інтраопераційний
синдром атонічної райдужної оболонки

З боку органів
слуху

та вестибулярного апарату

Часто

Вертиго

Нечасто

Шум у вухах

З боку серця

Часто

Посилене
серцебиття, тахікардія

Нечасто

Стенокардія,
інфаркт міокарда

Дуже рідко

Брадикардія,
серцеві аритмії

З боку судин

Часто

Артеріальна
гіпотензія, ортостатична артеріальна гіпотензія

Дуже рідко

Припливи

З боку
дихальної системи, грудної клітки

та середостіння

Часто

Бронхіт,
кашель, задишка, риніт

Нечасто

Носова
кровотеча

Дуже рідко

Посилення
існуючого бронхоспазму

З боку
шлунково-кишкового тракту

Часто

Біль у животі,
диспепсія, сухість у роті, нудота

Нечасто

Запор,
метеоризм, блювання, гастроентерит, діарея

Гепатобіліарні
розлади

Нечасто

Відхилення від
норми з боку показників печінкової функції

Дуже рідко

Холестаз,
гепатит, жовтяниця

З боку шкіри

та підшкірної клітковини

Часто

Свербіж

Нечасто

Висипання на
шкірі

Дуже рідко

Кропив’янка,
пурпура, алопеція

З боку
опорно-рухового апарату та сполучної тканини

Часто

Біль у спині,
міалгія

Нечасто

Артралгія

Рідко

М’язові спазми,
м’язова слабкість

З боку нирок та
сечовивідного тракту

Часто

Цистит,
нетримання сечі

Нечасто

Дизурія, часте
сечовипускання, гематурія

Рідко

Поліурія

Дуже рідко

Підвищений
діурез, розлади сечовипускання, ніктурія

З боку
репродуктивної системи та молочних залоз

Нечасто

Імпотенція

Дуже рідко

Гінекомастія,
пріапізм

Частота
невідома

Ретроградна
еякуляція

Загальні
розлади

Часто

Астенія, біль у
грудній клітці, грипоподібні симптоми, периферичні набряки

Нечасто

Біль, набряк
обличчя

Дуже рідко

Підвищена
втомлюваність, загальне нездужання

Результати
досліджень

Нечасто

Збільшення маси
тіла

Термін придатності. 3 роки.

Умови зберігання.

Не потребує спеціальних умов зберігання. Зберігати в недоступному для дітей
місці.

Упаковка.

Зоксон® 2: №10, №30 (10х3): по 10 таблеток у блістері, по 1 або
3 блістери у картонній коробці.

Зоксон® 4: №30 (10х3): по 10 таблеток у блістері, по 3 блістери
у картонній коробці.

Категорія відпуску. За
рецептом.

Виробник.

ТОВ «Зентіва».

Місцезнаходження виробника
та його адреса місця провадження діяльності.

У кабеловни 130, 102 37 Прага 10, Долні Мєхолупи, Чеська Республіка.

Заявник.

ТОВ «Санофі-Авентіс Україна».

Місцезнаходження заявника.

Україна, 01033, м. Київ, вул. Жилянська, 48-50А.