ІНСТРУКЦІЯ

для медичного застосування лікарського засобу

ДЕЗЛОРАТАДИН

(DESLORATADINE)

Склад:

діюча речовина: дезлоратадин;

1 таблетка, вкрита оболонкою, містить
5 мг дезлоратадину;

допоміжні речовини: кальцію
гідрофосфату дигідрат, целюлоза мікрокристалічна, крохмаль кукурудзяний, тальк,
віск карнаубський, віск білий, лактози моногідрат, гіпромелоза, титану діоксид (Е 171), поліетиленгліколь,
індигокармін (Е 132).

Лікарська
форма. Таблетки,
вкриті оболонкою.

Основні фізико-хімічні
властивості: таблетки круглої форми, вкриті оболонкою,
блакитного кольору з верхньою і нижньою опуклими поверхнями. На розламі під
лупою видно ядро, оточене одним суцільним шаром.

Фармакотерапевтична
група.

Антигістамінні
засоби для системного застосування. Інші антигістамінні препарати для
системного застосування. Дезлоратадин.

Код
ATХ R06A X27.

Фармакологічні
властивості.

Фармакодинаміка.

Дезлоратадин – це
неседативний антигістамінний препарат тривалої дії, що має селективну
антагоністичну дію на периферичні H1-рецептори. Після перорального
застосування дезлоратадин селективно блокує периферичні гістамінові H1-рецептори.

У дослідженнях in vitro дезлоратадин продемонстрував на
клітинах ендотелію свої антиалергічні та протизапальні властивості. Це
проявлялося пригніченням виділення прозапальних цитокінів, таких як IL-4, IL-6,
IL-8, та IL-13, з мастоцитів/базофілів людини, а також пригнічення експресії
молекул адгезії, таких як Р-селектин. Клінічна значущість цих спостережень ще
потребує підтвердження.

У клінічних
дослідженнях високих доз, у яких дезлоратадин вводили  щоденно
у дозі до 20 мг протягом 14 днів, статистично значущі зміни з боку серцево-судинної
системи не спостерігалися. У клінічно-фармакологічному дослідженні при
застосуванні 45 мг на добу (у

10 разів більше максимальної добової клінічної дози) протягом 10 днів,
подовження інтервалу QT не спостерігалося.

У пацієнтів з
алергічним ринітом дезлоратадин ефективно усував такі симптоми як чхання,
виділення з носа та свербіж, а також подразнення очей, сльозотеча та
почервоніння, свербіж піднебіння. Дезлоратадин ефективно контролював симптоми
упродовж 24 годин.

Дезлоратадин майже
не проникає в центральну нервову систему (ЦНС). У контрольованих клінічних
дослідженнях при прийомі в рекомендованій дозі 5 мг на добу частота виникнення
сонливості не відрізнялася від групи плацебо. У клінічних дослідженнях
одноразовий прийом препарату дезлортадин у добовій дозі 7,5 мг не чинив впливу
на психомоторну активність.

Дезлоратадин ефективно
полегшує тяжкість перебігу сезонного алергічного риніту з урахуванням сумарного
показника опитувальника по оцінці якості життя при ринокон’юнктивіті.
Максимальне покращення відзначалося у пунктах опитувальника, пов’язаних з
практичними проблемами і щоденною діяльністю, які обмежували симптоми.

Хронічну
ідіопатичну кропив’янку вивчали у клінічній моделі з умовами кропив’янки.
Оскільки викид гістаміну є причинним фактором при всіх формах кропив’янки,
очікується, що дезлоратадин буде ефективно полегшувати симптоми при інших
формах кропив’янки, крім хронічної ідіопатичної кропив’янки.

У двох плацебо
контрольованих 6-тижневих дослідженнях з участю пацієнтів з хронічною ідіопатичною
кропив’янкою дезлоратадин ефективно полегшував свербіж і зменшував кількість та
розмір уртикарії до кінця першого інтервалу дозування. У кожному дослідженні
ефект тривав протягом 24-годинного інтервалу дозування. Полегшення свербежу на
більш ніж 50 % відзначалося у 55 % пацієнтів, які приймали дезлоратадин,
порівняно з 19 % пацієнтів, які приймали плацебо.

Прийом препарату не
проявляє істотного впливу на сон та денну активність.

Фармакокінетика.

Всмоктування.

Концентрації
дезлоратадину у плазмі крові можна визначити через 30 хвилин після прийому препарату. Дезлоратадин добре
абсорбується, максимальна концентрація досягається приблизно через 3 години;
період напіввиведення становить приблизно 27 годин. Ступінь кумуляції
дезлоратадину відповідав його періоду напіввиведення (приблизно 27 годин) та
частоті прийому 1 раз на добу. Біодоступність дезлоратадину була пропорційна до
дози у діапазоні від 5 до 20 мг.

У фармакокінетичну дослідженні, в якому демографічні дані пацієнтів можна
було порівняти з загальною популяцією із сезонним алергічним ринітом, у 4 %
учасників спостерігалась вища концентрація дезлоратадину. Ця кількість може
варіюватися залежно від етнічної приналежності. Максимальна концентрація
дезлоратадину була приблизно в 3 рази вища через приблизно 7 годин,
термінальний період напіввиведення становив приблизно 89 годин. Профіль безпеки
цих пацієнтів не відрізнявся від профілю у загальній популяції.

Розподіл.

Дезлоратадин помірно зв'язується з білками плазми (83–87 %). При
застосуванні дози дезлоратадину (від 5 до 20 мг) 1 раз на добу протягом 14 днів
ознак клінічно значущої кумуляції препарату не виявлено.

Біотрансформація

Фермент, який відповідає за метаболізм дезлоратадину, поки ще не
виявлений, тому неможливо повністю виключити деякі взаємодії з іншими
лікарськими препаратами. Дезлоратадин не пригнічує CYP3A4 in vivo, дослідження
in vitro продемонстрували, що лікарський препарат не пригнічує CYP2D6, субстрат
або інгібітор P-глікопротеїну.

Виведення

У дослідженні одноразового прийому дезлоратадину в дозі 7,5 мг прийом їжі
(жирний висококалорійний сніданок) не впливає на фармакокінетику дезлоратадину.
Також встановлено, що грейпфрутовий сік також не впливає на фармакокінетику
дезлоратадину.

Клінічні
характеристики.

Показання.

Усунення симптомів,
пов’язаних з:

– алергічним
ринітом (див. розділ «Фармакологічні властивості»);

– кропив’янкою (див. розділ «Фармакологічні
властивості»).

Протипоказання.

Підвищена
індивідуальна чутливість до дезлоратадину, лоратадину або до будь-якого компонента
препарату.

Взаємодія
з іншими лікарськими засобами та інші види взаємодій.

У клінічних
дослідженнях таблеток дезлоратадину при сумісному застосуванні еритроміцину або
кетоконазолу жодних клінічно значущих взаємодій не спостерігалося.

У даних клініко-фармакологічних
досліджень при застосуванні препарату разом з алкоголем  не відзначалося посилення  негативного впливу етанолу на психомоторну
функцію. Однак у постреєстраційному періоді спостерігалися випадки
непереносимості алкоголю та алкогольна інтоксикація під час застосування
дезлоратадину. Тому необхідно бути обережними при застосування алкоголю у
період лікування препаратом.

У зв’язку з тим, що фермент, який відповідає за метаболізм
дезлоратадину, не встановлений, взаємодію з іншими лікарськими засобами
повністю виключити не можна.

Особливості
застосування.

Застосування
препарату хворим із нирковою недостатністю високого ступеня тяжкості слід
здійснювати під контролем лікаря.

Дезлоратадин слід
призначати з обережністю пацієнтам, які мали напад судом в анамнезі. Діти
можуть бути більш чутливими до розвитку нового нападу судом під час лікування
дезлоратадином. Лікар має ухвалити рішення щодо припинення лікування
дезлоратадином хворих, у яких під час застосування препарату спостерігався
напад судом.

Пацієнтам з
рідкісними спадковими проявами непереносимості галактози, уродженою
недостатністю лактози або синдромом мальабсорбції глюкози та галактози не слід
приймати цей препарат.

Застосування
у період вагітності або годування груддю.

Дезлоратадин
не продемонстрував тератогенність у дослідженнях на тваринах.

Безпека застосування препарату вагітним не
встановлена, тому не рекомендується застосовувати дезлоратадин у період
вагітності.

Годування груддю.

Дезлоратадин проникає у грудне молоко, тому
жінкам, які годують груддю, застосовувати препарат не рекомендується.

Здатність впливати на
швидкість реакції при керуванні автотранспортом або іншими механізмами.

У клінічних
дослідженнях, під час яких оцінювали здатність керувати автотранспортом, жодних
погіршень у пацієнтів, які приймали дезлоратадин, не виявлено. Однак пацієнтів слід проінформувати про можливість виникнення сонливості, яка
може вплинути на їх здатність керувати автомобілем та складною технікою.

Спосіб
застосування та дози.

Препарат приймають внутрішньо.

Дорослим та дітям віком від 12 років приймати по 1 таблетці (5 мг) 1 раз
на добу незалежно від прийому їжі, для усунення симптомів,
асоційованих з алергічним ринітом (включаючи інтермітуючий та персистуючий
алергічний риніт) та кропив’янкою.

Терапію інтермітуючого алергічного риніту (наявність симптомів менше 4
днів на тиждень або менше 4 тижнів) необхідно проводити з урахуванням даних
анамнезу: припинити після зникнення симптомів та відновити після повторного їх
виникнення.

При персистуючому алергічному риніті (наявність симптомів більше 4 днів
на тиждень або більше 4 тижнів) необхідно продовжувати лікування протягом
усього періоду контакту з алергеном.

Діти.

Існують обмежені дані клінічних досліджень
ефективності застосування таблеток дезлоратадину у підлітків від 12 до 17 років
(див. розділ «Побічні реакції»).

Ефективність та безпека препарату для дітей віком до 12 років не
встановлені.

Дітям віком від 12 років застосування препарату можливе після
консультації з лікарем.

Передозування.

У разі передозування вживати стандартні заходи, спрямовані на видалення
неабсорбованої активної речовини, застосовувати симптоматичне лікування.

При застосовуванні дезлоратадину у дозах до 45 мг (що у 9 разів
перевищує рекомендовані) у ході досліджень у дорослих і підлітків клінічно значущих
ефектів не спостерігали.

Дезлоратадин не видаляється шляхом гемодіалізу; можливість його
видалення шляхом перитонеального діалізу не встановлена.

Побічні
реакції.

У клінічних дослідженнях щодо показань, включаючи алергічний
риніт та хронічну ідіопатичну кропив’янку, про небажані ефекти у пацієнтів, які
отримували дозу 5 мг на добу, повідомляли на 3 % частіше, ніж у пацієнтів, які
отримували плацебо.

Найчастіше, порівняно з плацебо, повідомляли про такі
побічні ефекти як підвищена стомлюваність (1,2 %), сухість у роті
(0,8 %) та головний біль (0,6 %).

Діти. У клінічних дослідженнях з участю 578 підлітків
віком від 12 до 17 років найбільш розповсюдженим побічним ефектом був головний
біль; він спостерігався у 5,9 % пацієнтів, які приймали дезлоратадин, та у 6,9
% пацієнтів, які отримували плацебо.

Існує ризик психомоторної гіперактивності (аномальної поведінки), пов’язаної з
використанням дезлоратадину (що може проявлятися у вигляді злості та агресії, а також збудженні).

У постреєстраційному
періоді спостерігалися  (частота
невідома): подовження інтервалу QT, аритмії та брадикардії.

Сумарна таблиця частоти побічних реакцій.

Частота появи побічних реакцій класифікується наступним
чином: дуже часто (≥1/10), часто (≥1/100, <1/10), нечасто (≥1/1000, <1/100), рідко (≥1/10000,
<1/1000), дуже рідко (<1/10000) та частота невідома.

Класи/систем органів

Частота виникнення

Побічні реакції

Порушення
психіки

дуже
рідко

галюцинації

З боку
нервової системи

часто

головний біль

дуже
рідко

запаморочення,
сонливість, безсоння, психомоторна гіперактивність, судоми

З боку
серця

дуже
рідко

тахікардія,
прискорене серцебиття

частота
невідома

подовження інтервалу QT,

суправентрикулярна
тахіаритмія

З боку
шлунково-кишкового тракту

часто

сухість у роті

дуже
рідко

біль у животі, нудота, блювання, диспепсія,
діарея

З боку
печінки і жовчовивідних шляхів

дуже
рідко

збільшення рівня ферментів печінки,
підвищений білірубін, гепатит

частота
невідома

жовтяниця

З боку
скелетно-м'язової системи та сполучної тканини

дуже
рідко

міалгія

З боку
шкіри та підшкірних тканин

частота
невідома

фоточутливість

Загальні
порушення

часто

підвищена стомлюваність

дуже
рідко

реакції гіперчутливості (такі як
анафілаксія, набряк Квінке, задишка, свербіж,
висипання та кропив’янка)

частота
невідома

астенія

Розлади
метаболізму та харчування

частота
невідома

підвищення апетиту

Дослідження

частота
невідома

збільшення маси тіла

Термін придатності. 2 роки.

Умови зберігання.

В
оригінальній  упаковці при температурі не
вище 25 оС. Зберігати в недоступному для дітей місці.

Упаковка.

По 10 таблеток у
блістері; по 1 або по 3 блістери в пачці з картону.

Категорія відпуску.

Без рецепта.

Виробник.

ПрАТ «Технолог».

Місцезнаходження виробника та
адреса місця провадження його діяльності.

Україна, 20300, Черкаська обл., місто Умань, вулиця Стара прорізна, будинок
8.

ИНСТРУКЦИЯ

по медицинскому применению
лекарственного средства

ДЕЗЛОРАТАДИН

(DESLORATADINE)

Состав:

действующее вещество: дезлоратадин;

1 таблетка, покрытая оболочкой, содержит 5 мг
дезлоратадина;

вспомогательные вещества: кальция гидрофосфата дигидрат, целлюлоза
микрокристал-лическая, крахмал кукурузный, тальк, воск карнаубский, воск белый,
лактозы моногидрат, гипромеллоза, титана
диоксид (Е 171), полиэтиленгликоль, индигокармин (Е 132).

Лекарственная форма. Таблетки, покрытые оболочкой.

Основные физико-химические свойства:
таблетки круглой формы, покрытые
оболочкой, голубого цвета с верхней и нижней выпуклыми поверхностями. На разломе под лупой видно ядро, окруженное одним
сплошным слоем.

Фармакотерапевтическая группа.

Антигистаминные средства для системного применения. Прочие антигистаминные
препараты для системного применения. Дезлоратадин.

Код ATХ
R06A X27.

Фармакологические свойства.

Фармакодинамика.

Дезлоратадин – это неседативный антигистаминный препарат длительного действия,
который имеет селективное антагонистическое действие на периферические H1-рецепторы.
После перорального применения дезлоратадин селективно блокирует периферические
гистаминовые H1-рецепторы.

В исследованиях in vitro
дезлоратадин продемонстрировал на клетках эндотелия свои антиаллергические и
противовоспалительные свойства. Это проявлялось угнетением выделения противовоспалительных
цитокинов, таких как IL-4, IL-6, IL-8, та IL-13, с мастоцитов/ базофилов человека,
а также угнетения экспрессии молекул адгезии, таких как Р-селектин. Клиническая
значимость этих наблюдений еще требует подтверждения.

В клинических исследованиях высоких доз, у которых дезлоратадин вводили ежедневно
в дозе до 20 мг в течение 14 дней, статистически значимые изменения со стороны сердечно-сосудистой
системы не наблюдались. В клиническо-фармакологическом исследовании при применении
45 мг в сутки (в 10 раз больше максимальной суточной клинической дозы) в
течение 10 дней, удлинение интервала QT не наблюдалось.

У пациентов с аллергическим ринитом дезлоратадин эффективно устранял такие
симптомы как чихание, выделение из носа и зуд, а также раздражение глаз, слезотечение
и покраснение, зуд нёба. Дезлоратадин эффективно контролировал симптомы в
течение 24 часов.

Дезлоратадин почти не проникает в центральную нервную систему (ЦНС). В контролированных
клинических исследованиях при приеме в рекомендуемой дозе 5 мг в сутки частота
возникновения сонливости не отличалась от группы плацебо. В клинических
исследованиях одноразовый прием препарата дезлортадин в суточной дозе 7,5 мг не
оказывал влияния на психомоторную активность.

Дезлоратадин эффективно облегчает тяжесть течения сезонного аллергического ринита
с учетом суммарного показателя опросника об оценке качества жизни при риноконъюнктивите.
Максимальное улучшение отмечалось в пунктах опросника, связанных с практическими
проблемами и ежедневной деятельностью, которую ограничивали симптомы.

Хроническую идиопатическую крапивницу изучали в клинической модели с условиями
крапивницы. Поскольку выброс гистамина является причинным фактором при всех
формах крапивницы, ожидается, что дезлоратадин будет эффективно облегчать симптомы
при других формах крапивницы, кроме хронической идиопатической крапивницы.

В двух плацебо контролированных 6-недельних исследованиях с участием пациентов
с хронической идиопатической крапивницей дезлоратадин эффективно облегчал зуд и
уменьшал количество и размер уртикарии до конца первого интервала дозирования. В
каждом исследовании эффект длился в течение 24-часового интервала дозирования. Облегчение
зуда на более чем 50 % отмечалось у 55 % пациентов, принимающих дезлоратадин, в
сравнении с 19 % пациентов, принимающих плацебо.

Прием препарата не проявляет существенного влияния на сон и дневную активность.

Фармакокинетика.

Всасывание.

Концентрации дезлоратадина в плазме крови можно определить через 30 минут после
приема препарата. Дезлоратадин хорошо
абсорбируется, максимальная концентрация достигается приблизительно через 3 часа;
период полувыведения составляет приблизительно 27 часов. Степень кумуляции
дезлоратадина отвечал его периоду полувыведения (приблизительно 27 часов) и
частоте приема 1 раз в сутки. Биодоступность дезлоратадина была пропорциональна
к дозе в диапазоне от 5 до 20 мг.

В фармакокинетическом исследовании, в котором
демографические данные пациентов можно было сравнить с общей популяцией с
сезонным аллергическим ринитом, у 4 % участников наблюдалась более высокая концентрация
дезлоратадина. Это количество может варьировать в зависимости от этнической принадлежности.
Максимальная концентрация дезлоратадина была приблизительно в 3 раза выше приблизительно
через 7 часов, терминальный период полувыведения составлял приблизительно 89 часов.
Профиль безопасности этих пациентов не отличался от профиля в общей популяции.

Распределение.

Дезлоратадин умеренно связывается с белками плазмы
(83–87 %). При применении дозы дезлоратадина (от 5 до 20 мг) 1 раз в сутки в
течение 14 дней признаков клинически значимой кумуляции препарата не обнаружено.

Биотрансформация

Фермент, отвечающий за метаболизм дезлоратадина,
пока еще не обнаружен, поэтому невозможно полностью исключить некоторые взаимодействия
с другими лекарственными препаратами. Дезлоратадин не угнетает CYP3A4 in vivo, исследования
in vitro продемонстрировали, что лекарственный препарат не угнетает CYP2D6,
субстрат или ингибитор P-гликопротеина.

Выведение

В исследовании одноразового приема дезлоратадина
дозой 7,5 мг прием пищи (жирный высококалорийный завтрак) не влияет на фармакокинетику
дезлоратадина. Также установлено, что грейпфрутовый сок также не влияет на
фармакокинетику дезлоратадина.

Клинические характеристики.

Показания.

Устранение симптомов, связанных с:

– аллергическим ринитом (см. раздел «Фармакологические свойства»);

– крапивница (см. раздел
«Фармакологические свойства»).

Противопоказания.

Повышенная индивидуальная чувствительность к дезлоратадину, лоратадину и к
какому-либо компоненту препарата.

Взаимодействие с другими лекарственными
средствами и другие виды взаимодействий.

В клинических исследованиях таблеток дезлоратадина при совместном
применении эритромицина или кетоконазола никаких клинически значимых
взаимодействий не наблюдалось.

В данных клинико-фармакологических исследованиях при применении препарата
вместе с алкоголем не отмечалось усиление негативного влияния этанола на
психомоторную функцию. Однако в пострегистрационном периоде наблюдались случаи непереносимости
алкоголя и алкогольная интоксикация во время применения дезлоратадина. Поэтому
необходимо быть осторожным при применении алкоголя в период лечения препаратом.

В связи с тем, что фермент, отвечающий за
метаболизм дезлоратадина, не установлен, взаимодействие с другими лекарственными
средствами полностью исключить нельзя.

Особенности применения.

Применение препарата больным с почечною недостаточностью высокой степени
тяжести следует осуществлять под контролем врача.

Дезлоратадин следует назначать с осторожностью пациентам, у которых были
приступы судорог в анамнезе. Дети могут быть более чувствительным к развитию
нового приступа судорог во время лечения дезлоратадином. Врач должен принять
решение о прекращении лечения дезлоратадином больным, у которых во время
применения препарата наблюдался приступ судорог.

Пациентам с редкостными наследственными проявлениями непереносимости
галактозы, врожденной недостаточностью лактозы или синдром мальабсорбции
глюкозы и галактозы не следует принимать этот препарат.

Применение в период беременности или
кормления грудью.

Дезлоратадин не продемонстрировал терратогенность
в исследованиях на животных.

Безопасность применения
препарата беременным не установлена, поэтому не рекомендуется применять
дезлоратадин в период беременности.

Кормление грудью.

Дезлоратадин проникает
в грудное молоко, поэтому женщинам, кормящим грудью, применять дезлоратадин не
рекомендуется.

Способность
влиять на скорость реакции при управлении автотранспортом или другими
механизмами.

В клинических исследованиях, во время которых оценивали способность
управлять автотранспортом, никаких ухудшений у пациентов, принимающих
дезлоратадин, не обнаружено. Однако пациентов
следует информировать о возможности возникновения сонливости, которая может
повлиять на их способность управлять автомобилем и сложной техникой.

Способ
применения и дозы.

Препарат принимать внутрь.

Взрослым и детям с 12 лет принимать по 1
таблетке (5 мг) 1 раз в сутки независимо от приема пищи, для устранения симптомов, ассоциированных с
аллергическим ринитом (включая интермитирующий и персистирующий аллергический
ринит) и крапивницей.

Терапию интермитирующего аллергического ринита
(наличие симптомов менее 4 дней в неделю или менее 4 недель) необходимо
проводить с учетом данных анамнеза: прекратить после исчезновения симптомов и
возобновить после повторного их возникновения. При персистирующем аллергическом
рините (наличие симптомов более 4 дней в неделю или более 4 недель) необходимо
продолжать лечение в течение всего периода контакта с аллергеном.

Дети.

Существуют ограниченные данные клинических
исследований эффективности применения таблеток дезлоратадина у подростков от 12
до 17 лет (см. раздел «Побочные реакции»).

Эффективность и безопасность препарата для детей
до 12 лет не установлены.

Детям с 12 лет применение препарата возможно
после консультации с врачом.

Передозировка.

В случае передозировки использовать стандартные
меры, направленные на удаление неабсорбированного активного вещества, применять
симптоматическое лечение.

При применении дезлоратадина в дозах до 45 мг
(что в 9 раз превышает рекомендуемые) в ходе исследований у взрослых и
подростков клинически значимых эффектов не наблюдалось.

Дезлоратадин не удаляется путем гемодиализа;
возможность его удаления путем перитонеального диализа не установлена.

Побочные
реакции.

В клинических исследованиях по показаниям, включая
аллергический ринит и хроническую идиопатическую крапивницу, о нежелательных эффектах
у пациентов, получавших дозу 5 мг в сутки, сообщалось на 3 % чаще, чем у пациентов,
получавших плацебо.

Чаще всего, по сравнению с плацебо, сообщали о таких
побочных эффектах как повышенная утомляемость (1,2 %), сухость во рту
(0,8 %) и головная боль (0,6 %).

Дети. В клинических исследованиях с участием 578 подростков
с 12 до 17 лет наиболее распространенным побочным эффектом была головная боль; он
наблюдался в 5,9 % пациентов, принимающих дезлоратадин, и у 6,9 % пациентов, получающих
плацебо.

Существует риск психомоторной гиперактивности
(аномального поведения), связанной с использованием дезлоратадина (что может
проявляться в виде злости и агрессии, а также возбуждения).

В пострегистрационном периоде наблюдались (частота
неизвестна): удлинение интервала QT, аритмии и брадикардии.

Суммарная таблица частоты побочных реакций.

Частота появления побочных реакций классифицируется
следующим образом: очень часто (≥1/10), часто (≥1/100, <1/10),
нечасто (≥1/1000, <1/100), редко (≥1/10000, <1/1000), очень редко
(<1/10000) и частота неизвестна.

Классы/системы
органов

Частота
возникновения

Побочные
реакции

Нарушения психики

очень редко

галлюцинации

Со стороны нервной системы

часто

головная
боль

очень редко

головокружение,
сонливость, бессонница, психомоторная гиперактивность, судороги

Со стороны сердца

очень редко

тахикардия,
ускоренное сердцебиение

частота неизвестна

удлинения интервала QT,

суправентрикулярная тахиаритмия

Со стороны желудочно-кишечного тракта

часто

сухость во рту

очень редко

боль в животе, тошнота,
рвота, диспепсия, диарея

Со стороны печени и желчевыводящих путей

очень редко

увеличение уровня
ферментов печени, повышенный билирубин, гепатит

частота неизвестна

желтуха

Со стороны скелетно-мышечной системы и
соединительной ткани

очень редко

миалгия

Со стороны кожи и подкожных тканей

частота неизвестна

фоточувствительность

Общие нарушения

часто

повышенная утомляемость

очень редко

реакции
гиперчувствительность (такие как анафилаксия, отек Квинке, отдышка, зуд, сыпь
и крапивница)

частота неизвестна

астения

Расстройства метаболизма и питания

частота неизвестна

повышение аппетита

Исследования

частота неизвестна

увеличение массы тела

Срок
годности. 2
года.

Условия
хранения.

В оригинальной упаковке при температуре
не выше 25 оС. Хранить в недоступном для детей месте.

Упаковка.

По
10 таблеток в блистере; по 1 или по 3 блистеры в пачке из картона.

Категория
отпуска. Без рецепта.

Производитель.

ЧАО «Технолог».

Местонахождение
производителя и адрес места осуществления его деятельности.

Украина, 20300,
Черкасская обл., город Умань, улица Старая прорезная, дом 8.