ІНСТРУКЦІЯ

для
медичного
застосування
лікарського
засобу

ПАРАЦЕТАМОЛ

(PARACETAMOL)

Склад:

діюча
речовина: paracetamol;

1
супозиторій
ректальний
містить 80 мг
або 150 мг
парацетамолу;

допоміжна
речовина: твердий
жир.

Лікарська
форма. Супозиторії
ректальні.

Основні
фізико-хімічні
властивості: гладенькі
супозиторії
білого або
майже білого
кольору. На
поздовжньому
розрізі відсутні
вкраплення,
допускається
наявність
воронкоподібного
заглиблення
та повітряного
стрижня.

Фармакотерапевтична
група. Аналгетики
та
антипіретики.
Код АТХ N02B E01.

Фармакологічні
властивості.

Фармакодинаміка.

Чинить
аналгетичну,
жарознижувальну
та слабку
протизапальну
дію. Механізм
дії зумовлений
пригніченням
синтезу
простагландинів
та
переважним
впливом на
центр терморегуляції
у
гіпоталамусі.

Фармакокінетика.

Всмоктування
парацетамолу
при
ректальному введенні
є більш
повільним,
ніж при
пероральному
застосуванні,
однак воно є
більш повним.
Пікові
концентрації
у плазмі
крові досягаються
протягом 2-3
годин після
введення.

Парацетамол
швидко
розподіляється
у всіх тканинах.
Концентрації
у крові,
слині та
плазмі є
порівнюваними
між собою.
Зв’язування
з білками
плазми слабке.

Парацетамол
метаболізується
переважно у
печінці з
утворенням
неактивних
сполук із
глюкуроновою
кислотою та
сульфатами.

Мінімальний
шлях
метаболізму,
що
каталізується
цитохромом P450,
призводить
до утворення
проміжного
реагенту (N-ацетилбензохіноніміну),
який при
нормальному
застосуванні
швидко
детоксикується
відновленим
глутатіоном
та
виводиться з
сечею після
кон’югації з
цистеїном та
меркаптопуриновою
кислотою.
Однак при
масивному
отруєнні кількість
цього
токсичного
метаболіту
підвищується.

Виводиться
в основному з
сечею. 90 %
прийнятої дози
парацетамолу
виводиться
нирками протягом
24 годин, в
основному у
формі
глюкуронідних
кон’югатів
(від 60 до 80 %) і
сульфатних
кон’югатів
(від 20 % до 30 %).

Менше 5 %
речовини
виводиться у
незміненому вигляді.

Період
напіввиведення
становить
від 4 до 5 годин.

При
серйозній
нирковій
недостатності
(кліренс
креатиніну
нижче 10 мл/хв)
виведення парацетамолу
та його метаболітів
уповільнюється.

Клінічні
характеристики.

Показання.

Симптоматичне
лікування
захворювань,
що супроводжуються
болем
слабкої та
помірної
інтенсивності
та/або
підвищенням
температури
тіла.

Протипоказання.

Підвищена
чутливість
до
парацетамолу
або до інших
компонентів
препарату.

Дитячий
вік до 1
місяця (маса
тіла дитини
до 4
кг).

Тяжкі
порушення
функції
нирок та/або
печінки,
вроджена
гіпербілірубінемія,
дефіцит
глюкозо-6-фосфатдегідрогенази,
алкоголізм,
захворювання
крові,
виражена
анемія, лейкопенія.

Запалення
слизової
оболонки
прямої кишки
та порушення
функції
ануса.

Не
застосовувати
препарат при
діареї.

Взаємодія з
іншими
лікарськими
засобами та
інші види
взаємодій.

При
прийомі
максимальних
доз
парацетамолу
(4 г/добу)
протягом як
мінімум 4
днів існує
ризик
посилення
ефекту
перорального
антикоагулянту
і підвищений
ризик кровотечі.
Слід
контролювати
МНВ
(міжнародне нормалізоване
відношення)
через рівні
проміжки
часу. При
необхідності
дозу перорального
антикоагулянту
слід
відкорегувати
під час
лікування
парацетамолом.

Швидкість
всмоктування
парацетамолу
може
збільшуватися
метоклопрамідом
та
домперидоном
і зменшуватися
холестираміном.
Барбітурати
зменшують жарознижувальний
ефект
парацетамолу.
Протисудомні
препарати
(включаючи
фенітоїн, барбітурати,
карбамазепін),
які
стимулюють
активність
мікросомальних
ферментів
печінки,
можуть посилювати
токсичний
вплив
парацетамолу
на печінку
внаслідок
підвищення
ступеня перетворення
препарату на
гепатотоксичні
метаболіти.
При
одночасному
застосуванні
парацетамолу
з гепатотоксичними
засобами
збільшується
гепатотоксичний
вплив
препарату на
печінку.
Одночасне
застосування
високих доз парацетамолу
з
ізоніазидом,
рифампіцином
підвищує
ризик
розвитку
гепатотоксичного
синдрому.
Парацетамол
знижує
ефективність
діуретиків.
Не
застосовувати
одночасно з
алкоголем.

Високі
концентрації
парацетамолу
можуть
впливати на
лабораторні
результати
визначення
глюкози у
крові
оксидазо-пероксидазним
методом,
сечової
кислоти при
використанні
методу з
фосфорновольфрамовою
кислотою.

Особливості
застосування.

Не
застосовувати
препарат
дітям разом з
іншими
засобами, що
містять
парацетамол.

При
лікуванні
парацетамолом
у дозі 60 мг/кг/добу
супутнє
застосування
іншого
антипіретика
виправдане
лише у разі
неефективності
парацетамолу.
Не слід
перевищувати
рекомендовані
дози.

Не
застосовувати
препарат при
діареї.

Якщо
гіпертермія
продовжується
понад 3 доби
від початку
лікування
препаратом
або стан
здоров’я
погіршився,
необхідно
звернутися
до лікаря.

Застосування
у період
вагітності
або годування
груддю.

Препарат у
даній
лікарській
формі застосовувати
тільки дітям.

Здатність
впливати на
швидкість
реакції при
керуванні
автотранспортом
або іншими
механізмами.

Препарат
у цій
лікарській
формі
застосовувати
тільки дітям.

Спосіб
застосування
та дози.

Препарат
слід
застосовувати
під
ретельним
наглядом
лікаря, з
особливою обережністю
– дітям до 1
року.

Застосовувати
ректально.
Cупозиторії
не підлягають
поділу для
отримання необхідного
дозування.
Якщо
необхідна разова
доза менша за
вміст одного
супозиторія,
то після
консультації
з лікарем
рекомендується
застосовувати
інші
лікарські
форми парацетамолу
(наприклад
оральний розчин).

При
лікуванні
дітей слід
розраховувати
дозу
відповідно
до маси тіла
дитини, і
залежно від
цього
обирати
підходящу
лікарську форму.
Приблизний
вік дітей,
виходячи з
маси тіла,
наведено
тільки як
рекомендація.

Парацетамол,
супозиторії
ректальні, по
80 мг
призначений
для дітей з
масою тіла
від 4 до 6 кг
(приблизно
від 1 до 4
місяців).
Застосовувати
від 3 до 4
супозиторіїв
на добу з
інтервалом між
введеннями 6
годин,
залежно від
маси тіла
дитини з розрахунку
60 мг/кг/добу.

Зразок
розрахунку,
коли маса
тіла дитини 4
кг:

4 кг х 60
мг

= 3
(до трьох
супозиторіїв
на добу),

80
мг

де:

60
мг – добова
доза
парацетамолу
на 1
кг маси
тіла на добу,

80
мг –
кількість
парацетамолу
в одному супозиторії.

Парацетамол,
супозиторії
ректальні, по
150 мг
призначений
для дітей з
масою тіла
від 8 до     12 кг
(приблизно
від 6 місяців
до 2 років).
Застосовувати
від 3 до 4
супозиторіїв
на добу з інтервалом
6 годин,
залежно від
маси тіла
дитини з
розрахунку 60
мг/кг/добу.

Зразок
розрахунку,
коли маса
тіла дитини 10 кг:

10 кг х 60
мг

= 4
(до чотирьох
супозиторіїв
на добу),

150
мг

де:

60
мг – добова
доза
парацетамолу
на 1
кг маси
тіла на добу,

150
мг – кількість
парацетамолу
в одному
супозиторії.

Рекомендована
добова доза
парацетамолу
становить
близько 60
мг/кг маси
тіла/добу, яку
слід
розподілити
на 4 прийоми,
тобто 15 мг/кг маси
тіла кожні 6
годин. При
вираженій
нирковій
недостатності
(кліренс
креатиніну
менше 10 мл/хв)
інтервал між
прийомами
повинен становити
не менше 8
годин.

Застосування
передбачає
введення
ректально
одного
супозиторія
80 мг або 150 мг, яке
можна повторювати
при
необхідності
з інтервалом
не менше 6 годин,
але не
перевищуючи
добову дозу та
кількість 4
супозиторії
на добу.

Через
ризик
місцевої
токсичності
не рекомендується
застосування
супозиторіїв
більше 4
разів на добу,
а тривалість
застосування
при
ректальному
способі
введення
повинна бути
мінімальною.

Діти.

При
лікуванні
дітей слід дотримуватися
режиму
дозування
відповідно
до маси тіла дитини,
і залежно від
цього
необхідно обирати
відповідну
лікарську
форму.

Парацетамол,
супозиторії
ректальні, по
80 мг
призначений
для дітей з
масою тіла
від 4 до 6 кг
(приблизно
від 1 місяця
до 4 місяців).

Парацетамол,
супозиторії
ректальні, по
150 мг
призначений
для дітей з
масою тіла
від 8 до
12
кг (приблизно
від 6 місяців
до 2 років).

Передозування.

Щоб
уникнути
передозування,
не слід застосовувати
інші
лікарські
засоби, що
містять
парацетамол.

Існує
ризик
передозування
у маленьких
дітей
(поширені
медикаментозне
передозування
і випадкове
отруєння). Це
може
призвести до
летального
наслідку.

Для
дітей з масою
тіла менше 37 кг
максимальна
добова доза
парацетамолу
не повинна
перевищувати
80 мг/кг маси
тіла/добу.

Для
дітей з масою
тіла від 38 кг
до 50
кг
максимальна
добова доза
парацетамолу
не повинна
перевищувати
3 г/добу.

Для
дітей з масою
тіла понад 50 кг
максимальна
добова доза
парацетамолу
не повинна
перевищувати
4 г/добу.

При
одноразовому
прийомі у
дозі 150 мг/кг
маси тіла
дитини
препарат
може
спричинити
гепатоцелюлярну
недостатність,
порушення
метаболізму
глюкози,
метаболічний
ацидоз,
крововиливи,
гіпоглікемію,
енцефалопатію,
кому та призвести
до
летального
наслідку. При
цьому зростає
рівень
печінкової
трансамінази,
лактатдегідрогенази
та
білірубіну,
протягом         12-48
годин
знижується
рівень
протромбіну.
Гостра
ниркова
недостатність
із гострим некрозом
канальців
може
проявлятися
сильним
болем у
ділянці
попереку,
гематурією,
протеїнурією
і
розвинутись
навіть у разі
відсутності
тяжкого
ураження
печінки.
Відзначались
також
аритмія і
панкреатит.
При тривалому
застосуванні
препарату у
великих дозах
з боку
органів
кровотворення
може розвинутись
апластична
анемія,
панцитопенія,
агранулоцитоз,
нейтропенія,
лейкопенія,
тромбоцитопенія.
При прийомі
великих доз з
боку ЦНС
(центральної
нервової
системи) –
запаморочення,
психомоторне
збудження і
порушення
орієнтації; з
боку
сечовидільної
системи –
нефротоксичність
(ниркова коліка,
інтерстиціальний
нефрит,
папілярний
некроз); з
боку системи
травлення –
гепатонекроз.
У пацієнтів з
факторами
ризику
(тривалий
прийом карбамазепіну,
фенобарбіталу,
фенітоїну,
примідону,
рифампіцину,
звіробою або
інших
препаратів,  що
індукують печінкові
ферменти;  зловживання
алкоголем;
недостатність
глутатіонової
системи,
наприклад
неправильне
харчування,
СНІД,
голодування,
муковісцидоз,
кахексія)
застосування
5 г
або більше
парацетамолу
може
призвести до
ураження
печінки.
Ураження  печінки
може стати
явним через 12-48
годин після
передозування.
При
передозуванні
пацієнта
слід негайно
доставити в
лікарню,
навіть якщо
відсутні
ранні симптоми
передозування.
Симптоми
передозування
з’являються
протягом
перших 24 годин:
нудота,
блювання,
зниження
апетиту,
блідість,
біль у
животі.
Симптоми
можуть не
відображати
тяжкості
передозування
чи ризику
ураження.

Невідкладні
заходи:

- негайна
госпіталізація;

- визначення
рівня
парацетамолу
у плазмі
крові;

- промивання
шлунка;

- введення
антидоту
N-ацетилцистеїну
внутрішньовенно
або
метіоніну
перорально
протягом
перших 10
годин;

- симптоматична
терапія.

Побічні
реакції.

Алергічні
реакції: анафілаксія,
анафілактичний
шок, набряк Квінке,
еритема,
кропив’янка,
шкірний
свербіж,
висип на
шкірі та
слизових
оболонках, мультиформна
ексудативна
еритема,
токсичний
епідермальний
некроліз.

З боку
органів
кровотворення: анемія,
сульфгемоглобінемія
і метгемоглобінемія
(ціаноз,
задишка, болі
в серці), гемолітична
анемія,
тромбоцитопенія,
лейкопенія і
нейтропенія.

З боку
дихальної
системи: бронхоспазм
у пацієнтів,
чутливих до
аспірину та
до інших НПЗЗ
(нестероїдних
протизапальних
засобів).

З боку
системи
травлення: нудота, біль
в епігастрії,
порушення
функції
печінки,
підвищення
активності печінкових
ферментів, як
правило, без
розвитку
жовтяниці,
гепатонекроз
(дозозалежний
ефект).

З боку
ендокринної
системи:  гіпоглікемія,
аж до
гіпоглікемічної
коми.

Пов’язані
з лікарською
формою:
подразнення
прямої кишки
та анального
отвору.

При
виникненні
будь-яких
небажаних
реакцій слід
припинити
застосування
препарату та
обов’язково
звернутися
до лікаря.

Термін
придатності.

3
роки.

Умови
зберігання.

Зберігати
в
оригінальній
упаковці при
температурі
не вище 25 °С. Зберігати в
недоступному
для дітей
місці.

Упаковка.

По 5
супозиторіїв
у стрипі, по 2
стрипи в
пачці з
картону.

Категорія
відпуску. Без
рецепта.

Виробник.

ТОВ «ФАРМЕКС
ГРУП».

Місцезнаходження
виробника та
його адреса
місця
провадження
діяльності.

Україна,
08301,
Київська
обл., м.
Бориспіль,
вул.
Шевченка, буд. 100.

Про всі випадки
побічних
реакцій
необхідно
інформувати
виробника:

ТОВ «ФАРМЕКС
ГРУП»,
Україна, 08301,
Київська
обл., м.
Бориспіль,
вул.
Шевченка, буд.
100,
тел.:
+38(044)391-19-19, факс:
+38(044)391-19-18 або через
форму на
сайті: http://www.pharmex.com.ua/farmakonadzor

ИНСТРУКЦИЯ

по
медицинскому
применению лекарственного
средства

ПАРАЦЕТАМОЛ

(PARACETAMOL)

Состав:

действующее
вещество:
paracetamol;

1
суппозиторий
ректальный содержит
80 мг или 150 мг
парацетамола;

вспомогательное
вещество: твердый
жир.

Лекарственная
форма. Суппозитории
ректальные.

Основные
физико-химические
свойства: гладкие
суппозитории
белого или
почти белого
цвета. На
продольном
разрезе
отсутствуют
вкрапления,
допускается
наличие воронкообразного
углубления и
воздушного
стержня.

Фармакотерапевтическая
группа. Анальгетики
и
антипиретики.
Код АТХ N02B E01.

Фармакологические
свойства.

Фармакодинамика.

Оказывает
анальгезирующее,
жаропонижающее
и слабое
противовоспалительное
действие.
Механизм
действия
обусловлен
угнетением
синтеза
простагландинов
и
преобладающим
влиянием на центр
терморегуляции
в
гипоталамусе.

Фармакокинетика.

Всасывание
парацетамола
при
ректальном введении
более
медленное,
чем при
пероральном
применении,
однако оно
является
более полным.
Пиковые
концентрации
в плазме крови
достигаются
в течение 2-3
часов после
введения.

Парацетамол
быстро
распределяется
во всех
тканях.
Концентрации
в крови,
слюне и плазме
сопоставимы
между собой.
Связывание с белками
плазмы
слабое.

Парацетамол
метаболизируется
преимущественно
в печени с образованием
неактивных
соединений с
глюкуроновой
кислотой и
сульфатами.

Минимальный
путь
метаболизма,
катализируемый
цитохромом
Р450, приводит к
образованию
промежуточного
реагента
(N-ацетилбензохинонимина),
который при
нормальном
применении
быстро
детоксицируется
восстановленным
глутатионом и
выводится с
мочой после
конъюгации с
цистеином и
меркаптопуриновой
кислотой. Однако
при
массивном
отравлении
количество этого
токсичного
метаболита
повышается.

Выводится
в основном с
мочой. 90 %
принятой дозы
парацетамола
выводится
почками в
течение 24
часов, в
основном в
форме
глюкуронидных
конъюгатов
(от 60 до 80 %) и
сульфатных
конъюгатов
(от 20 % до
30 %).

Менее
5 % вещества
выводится в
неизмененном
виде.

Период
полувыведения
составляет
от 4 до 5 часов.

При
серьезной
почечной
недостаточности
(клиренс креатинина
ниже 10 мл/мин)
выведение
парацетамола
и его
метаболитов
замедляется.

Клинические
характеристики.

Показания.

Симптоматическое
лечение
заболеваний,
сопровождающихся
болью слабой
и умеренной
интенсивности
и/или
повышением
температуры
тела.

Противопоказания.

Повышенная
чувствительность
к парацетамолу
или другим
компонентам
препарата.

Детский
возраст до 1
месяца (масса
тела ребенка
до 4
кг).

Тяжелые
нарушения
функции
почек и/или
печени,
врожденная
гипербилирубинемия,
дефицит
глюкозо-6-фосфатдегидрогеназы,
алкоголизм,
заболевания
крови, выраженная
анемия,
лейкопения.

Воспаление
слизистой
оболочки
прямой кишки
и нарушение
функции
ануса.

Не
применять
препарат при
диарее.

Взаимодействие
с другими
лекарственными
средствами и
другие виды
взаимодействий.

При
приеме
максимальных
доз
парацетамола
(4 г/сутки) в
течение как
минимум 4
дней существует
риск
усиления
эффекта
перорального
антикоагулянта
и повышенный
риск кровотечения.
Следует
контролировать
МНО (международное
нормализованное
отношение)
через равные промежутки
времени. При
необходимости
дозу
перорального
антикоагулянта
следует откорректировать
во время
лечения
парацетамолом.

Скорость
всасывания
парацетамола
может увеличиваться
метоклопрамидом
и домперидоном
и уменьшаться
холестирамином.
Барбитураты уменьшают
жаропонижающий
эффект
парацетамола.
Противосудорожные
препараты
(включая
фенитоин,
барбитураты,
карбамазепин),
которые
стимулируют
активность
микросомальных
ферментов
печени, могут
усиливать
токсическое
воздействие
парацетамола
на печень
вследствие
повышения
степени
превращения
препарата в
гепатотоксические
метаболиты.
При одновременном
применении
парацетамола
с гепатотоксическими
средствами
увеличивается
гепатотоксическое
влияние
препарата на
печень.
Одновременное
применение
высоких доз
парацетамола
с
изониазидом,
рифампицином
повышает риск
развития
гепатотоксического
синдрома.
Парацетамол
снижает
эффективность
диуретиков.
Не применять
одновременно
с алкоголем.

Высокие
концентрации
парацетамола
могут влиять
на
лабораторные
результаты
определения
глюкозы в
крови
оксидазо-пероксидазным
методом,
мочевой
кислоты при
использовании
метода с
фосфорновольфрамовой
кислотой.

Особенности
применения.

Не применять
препарат
детям вместе
с другими
средствами,
содержащими
парацетамол.

При лечении
парацетамолом
в дозе 60
мг/кг/сутки
сопутствующее
применение
другого антипиретика
оправдано
лишь в случае
неэффективности
парацетамола.
Не следует
превышать
рекомендованные
дозы.

Не
использовать
препарат при
диарее.

Если
гипертермия продолжается
более 3 суток
от начала
лечения
препаратом
или
состояние
здоровья ухудшилось,
необходимо
обратиться к
врачу.

Применение
в период
беременности
или кормления
грудью.

Препарат
в этой
лекарственной
форме применять
только детям.

Способность
влиять на
скорость
реакции при
управлении
автотранспортом
или другими
механизмами.

Препарат
в этой
лекарственной
форме применяют
только детям.

Способ
применения и
дозы.

Препарат
следует
применять
под тщательным
наблюдением
врача, с
особой
осторожностью
– детям до 1
года.

Применять
ректально.
Суппозитории
не подлежат
делению для
получения
необходимой
дозировки. Если
необходимая
разовая доза
меньше содержимого
одного
суппозитория,
то после консультации
с врачом
рекомендуется
применять
другие
лекарственные
формы
парацетамола
(например
оральный
раствор).

При
лечении
детей
следует
рассчитывать
дозу в
соответствии
с массой тела
ребенка, и в
зависимости
от этого
выбирать
подходящую
лекарственную
форму. Примерный
возраст
детей, исходя
из массы тела,
приведен
только как
рекомендация.

Парацетамол,
суппозитории
ректальные,
по 80 мг
предназначен
для детей с
массой тела
от 4 до 6 кг
(приблизительно
с 1 до 4
месяцев).
Применять от 3 до 4
суппозиториев
в сутки
с интервалом между
введениями 6
часов, в
зависимости
от массы тела
ребенка из
расчета                  60
мг/кг/сутки.

Образец
расчета,
когда масса
тела ребенка
4 кг:

4 кг х 60 мг

= 3 (до
трех
суппозиториев
в сутки),

80 мг

где:

60 мг –
суточная
доза
парацетамола
на 1
кг массы
тела в сутки,

80 мг –
количество
парацетамола
в одном
суппозитории.

Парацетамол,
суппозитории
ректальные,
по 150 мг
предназначен
для детей с
массой тела
от 8 до 12 кг
(приблизительно
с 6
месяцев до 2
лет).
Применять от 3 до 4
суппозиториев
в сутки
с интервалом
6 часов, в
зависимости
от массы тела
ребенка из
расчета 60
мг/кг/сутки.

Образец
расчета,
когда масса
тела ребенка
10 кг:

10 кг х 60 мг

= 4 (до
четырех
суппозиториев
в сутки),

150 мг

где:

60 мг –
суточная
доза
парацетамола
на 1
кг массы
тела в сутки,

150 мг –
количество
парацетамола
в одном суппозитории.

Рекомендуемая
суточная
доза
парацетамола
составляет
около 60 мг/кг/
массы
тела/сутки,
которую
следует
распределить
на 4 приема, то
есть 15 мг/кг
массы тела
каждые 6
часов. При выраженной
почечной
недостаточности
(клиренс
креатинина
менее 10 мл/мин)
интервал
между
приемами
должен
составлять
не менее 8
часов.

Применение
предусматривает
введение ректально
одного
суппозитория
80 мг или 150 мг, которое
можно повторять при
необходимости
с интервалом
не менее 6
часов, но не
превышая
суточную
дозу и количество
4
суппозитория
в сутки.

Из-за
риска
местной
токсичности
не рекомендуется
применение
суппозиториев
более 4 раз в сутки,
а
продолжительность
применения
при ректальном
способе
введения
должна быть
минимальной.

Дети.

При
лечении
детей
следует
придерживаться
режима
дозирования
в
соответствии
с массой тела
ребенка, и в
зависимости
от этого необходимо
выбирать
соответствующую
лекарственную
форму.

Парацетамол,
суппозитории
ректальные,
по 80 мг
предназначен
для детей с
массой тела
от 4 до 6 кг
(приблизительно
с
1 месяца до 4
месяцев).

Парацетамол,
суппозитории
ректальные,
по 150 мг
предназначен
для детей с
массой тела
от 8 до 12 кг
(приблизительно
с
6 месяцев до 2
лет).

Передозировка.

Чтобы
избежать
передозировки,
не следует применять
другие
лекарственные
средства,
содержащие
парацетамол.

Существует
риск
передозировки
у маленьких
детей
(распространены
медикаментозная
передозировка
и случайное
отравление).
Это может
привести к
летальному
исходу.

Для
детей с
массой тела
менее 37 кг
максимальная
суточная
доза
парацетамола
не должна
превышать 80
мг/кг массы
тела/сутки.

Для
детей с
массой тела
от 38
кг до 50 кг
максимальная
суточная
доза
парацетамола
не должна
превышать 3 г/сутки.

Для
детей с
массой тела
более 50 кг
максимальная
суточная
доза
парацетамола
не должна
превышать 4 г/сутки.

При
однократном
приеме в дозе
150 мг/кг массы тела
ребенка
препарат
может
вызвать гепатоцеллюлярную
недостаточность,
нарушение
метаболизма
глюкозы,
метаболический
ацидоз,
кровоизлияния,
гипогликемию,
энцефалопатию,
кому и
привести к
летальному
исходу. При
этом
возрастает
уровень
печеночной
трансаминазы,
лактатдегидрогеназы
и билирубина,
в течение      12-48
часов
снижается
уровень
протромбина.
Острая
почечная
недостаточность
с острым
некрозом канальцев
может
проявляться
сильной
болью в области
поясницы,
гематурией,
протеинурией
и развиться
даже при
отсутствии
тяжелого
поражения
печени.
Отмечались
также аритмия
и панкреатит.
При
длительном
применении
препарата в
больших
дозах со
стороны
органов
кроветворения
может
развиться
апластическая
анемия,
панцитопения,
агранулоцитоз,
нейтропения,
лейкопения,
тромбоцитопения.
При приеме
больших доз
со стороны
ЦНС
(центральной
нервной
системы) –
головокружение,
психомоторное
возбуждение
и нарушение
ориентации; со
стороны
мочевыделительной
системы – нефротоксичность
(почечная
колика,
интерстициальний
нефрит,
папиллярный
некроз); со стороны
системы
пищеварения
– гепатонекроз.
У пациентов с
факторами
риска
(длительный
прием карбамазепина,
фенобарбитала,
фенитоина, примидона,
рифампицина,
зверобоя или
других
препаратов,
индуцирующих
печеночные
ферменты;
злоупотребление
алкоголем;
недостаточность
глутатионовой
системы,
например
неправильное
питание,
СПИД,
голодание, муковисцидоз,
кахексия)
применение 5 г
или более
парацетамола
может
привести к поражению
печени.
Поражение
печени может
проявиться
через 12-48 часов
после
передозировки.
При
передозировке
пациента
следует немедленно
доставить в
больницу,
даже если отсутствуют
ранние симптомы
передозировки.
Симптомы
передозировки
появляются в
течение
первых 24
часов:
тошнота,
рвота,
снижение
аппетита,
бледность,
боль в
животе.
Симптомы
могут не
отображать
тяжести
передозировки
или риска
поражения.

Неотложные
меры:

-
немедленная
госпитализация;

-
определение
уровня
парацетамола
в плазме
крови;

-
промывание
желудка;

-
введение
антидота
N-ацетилцистеина
внутривенно
или
метионина
перорально в
течение
первых 10
часов;

-
симптоматическая
терапия.

Побочные
реакции.

Аллергические
реакции: анафилаксия,
анафилактический
шок, отек
Квинке,
эритема,
крапивница,
кожный зуд,
сыпь на коже
и слизистых
оболочках,
мультиформная
экссудативная
эритема,
токсический
эпидермальный
некролиз.

Со стороны
органов
кроветворения:
анемия,
сульфгемоглобинемия
и метгемоглобинемия
(цианоз,
одышка, боли
в сердце),
гемолитическая
анемия,
тромбоцитопения,
лейкопения и
нейтропения.

Со стороны
дыхательной
системы: бронхоспазм
у пациентов,
чувствительных
к аспирину и
к другим НПВС
(нестероидным
противовоспалительным
средствам).

Со стороны
пищеварительной
системы: тошнота,
боль в
эпигастрии,
нарушение
функции
печени,
повышение
активности
печеночных
ферментов,
как правило,
без развития
желтухи,
гепатонекроз
(дозозависимый
эффект).

Со стороны
эндокринной
системы: гипогликемия,
вплоть до
гипогликемической
комы.

Связанные с
лекарственной
формой:
раздражение
прямой кишки
и анального
отверстия.

При
возникновении
каких-либо
нежелательных
реакций
следует
прекратить
применение
препарата и
обязательно
обратиться к
врачу.

Срок
годности.

3 года.

Условия
хранения.

Хранить
в
оригинальной
упаковке при
температуре
не выше 25 °С. Хранить
в
недоступном
для детей
месте.

Упаковка.

По 5
суппозиториев
в стрипе, по 2
стрипа в пачке из
картона.

Категория
отпуска. Без
рецепта.

Производитель.

ООО «ФАРМЕКС
ГРУП».

Местонахождение
производителя
и его адрес
места
проведения
деятельности.

Украина,
08301,
Киевская
обл., г.
Борисполь,
ул. Шевченко, дом 100.