ІНСТРУКЦІЯ

для
медичного
застосування
лікарського
засобу

СПАЗМІЛ-М

(SPASMIL-M®)

Склад:

діючі
речовини: метамізолу
натрію
моногідрат,
пітофенону
гідрохлорид,
фенпіверинію
бромід.

1
таблетка
містить
метамізолу
натрію моногідрату
500 мг,
пітофенону
гідрохлориду
5,25 мг,
фенпіверинію
броміду 0,1 мг;

допоміжні
речовини: целюлоза
мікрокристалічна,
крохмаль пшеничний,
лактози моногідрат,
повідон К-25,
тальк, магнію
стеарат,
натрію гідрокарбонат,
кремнію
діоксид
колоїдний безводний.

Лікарська
форма. Таблетки.

Основні
фізико-хімічні
властивості: круглі
плоскі
таблетки з
фаскою та
розподільчою
рискою,
діаметром 13 мм,
від білого до
майже білого
кольору, без
запаху.

Фармакотерапевтична
група.

Спазмолітичні
засоби у
комбінації з
аналгетиками.
Синтетичні
антихолінергічні
засоби у
комбінації з
аналгетиками.
Пітофенон і
аналгетики.

Код
АТХ А03D А02.

Фармакологічні
властивості.

Фармакодинаміка.

Спазміл-М
поєднує
аналгетичну,
спазмолітичну
(папавериноподібну),
холінолітичну
(атропіноподібну)
і деяку
протизапальну
активність.

Метамізол
чинить
виражену
аналгетичну
та
жарознижувальну
дію у
комбінації з
менш вираженою
протизапальною
та спазмолітичною
активністю.
Його ефекти є
результатом
пригнічення
синтезу
простагландинів
та
ендогенних
алгогенів,
підвищення
порога збудливості
у таламусі і
проведення
больових
екстеро- та
інтероцептивних
імпульсів у центральній
нервовій
системі,
також метамізол
впливає на
гіпоталамус
і формування
ендогенних
пірогенів.

Фенпівериній
чинить
помірну
гангліоблокуючу
та холінолітичну
дію, знижує
тонус і
моторику
гладкої
мускулатури
шлунка,
кишечнику,
жовчовивідних
і
сечовивідних
шляхів.

Пітофенон
чинить
папавериноподібну
дію на
судинну і
позасудинну
гладку
мускулатуру
з вираженим
спазмолітичним
характером.

Фармакокінетика.

Для
метамізолу
характерна
швидка та
повна
резорбція.
Через 30 хвилин
після
застосування
всередину в
сироватці крові
виявляються кількості,
які становлять
5 %
максимальної
сироваткової
концентрації.
Частково
зв’язується
з білками плазми
крові. В
організмі
піддається
інтенсивній
біотрансформації.
При цьому
його основні
метаболіти
фармакологічно
активні.
Елімінується
із сечею у вигляді
метаболітів.
Лише 3 %
кількості, що
виділяється,
являє собою
незмінений
метамізол. На
ступінь
біотрансформації
впливає і
генетично
зумовлений
тип
ацетилювання.
Окремі
компоненти проникають
у грудне
молоко.

Клінічні
характеристики.

Показання.

Симптоматичне
лікування слабко
та помірно
вираженого
больового
синдрому при
спазмах гладких
м’язів
внутрішніх
органів:

-
ниркова
коліка та
запальні
захворювання
сечовивідних
шляхів, які
протікають з
болем та
дизуричними
розладами;

- спазми
шлунка та
кишечнику,
печінкова
коліка,
дискінезія
жовчовивідних
шляхів;

- первинна
та вторинна дисменорея.

Протипоказання.

- Підвищена
чутливість
до метамізолу,
до похідних
піразолону (у
тому числі у
пацієнтів, у
яких
розвивався агранулоцитоз
після
попереднього
застосування
таких
речовин) або
до інших нестероїдних
протизапальних
засобів
(НПЗЗ) та/або
до будь-якого
компонента
препарату;

-
порушення
функції
кісткового
мозку (наприклад,
після
лікування
цитостатиками)
або захворювання
гемопоетичної
системи (агранулоцитоз,
лейкопенія,
апластична
анемія);

- захворювання
крові (анемія
різної
етіології,
цитостатична
або
інфекційна
нейтропенія);

- тяжкі порушення
функції
печінки;

- тяжкі порушення
функції
нирок;

-
атонія
жовчного або
сечового
міхура;

-
дефіцит
глюкозо-6-фосфатдегідрогенази;

-
тахіаритмії;

- гостра
порфірія
печінки;

-
закритокутова
глаукома;

-
доброякісна
гіперплазія та
гіпертрофія передміхурової
залози з
тенденцією
до затримки
сечі;

-
шлунково-кишкова
непрохідність
та мегаколон;

- гіпотонічні
стани (у т.ч.
колаптоїдні
стани) та
гемодинамічна
нестабільність;

- підозра
на гостру
хірургічну
патологію;

- бронхіальна
астма.

Взаємодія
з іншими
лікарськими
засобами та
інші види
взаємодій.

Комбінація
Спазміл-М з
іншими
лікарськими засобами
потребує
підвищеної
уваги через
вміст метамізолу,
який є
індуктором
ферментів.

Не
слід
призначати
одночасно з
іншими піразолоновими
аналгетиками.
Сумісне
застосування
з хлорамфеніколом,
цитостатиками
та іншими мієлотоксичними
препаратами
посилює
мієлотоксичну
дію.
Метамізол підвищує
плазмові
концентрації
хлорохіну,
зменшує
плазмові
концентрації
та ефекти кумаринових
антикоагулянтів
і циклоспорину.
Посилюється
небезпека
реакції
підвищеної
чутливості і
небажаних
реакцій при
одночасному
застосуванні
із НПЗЗ.

Метамізол
посилює
седативну
дію етанолу,
одночасне
застосування
з хлорпромазином
або іншими
похідними
фенотіазіну –
може
призвести до
розвитку
вираженої гіпотермії.
Не слід
застосовувати
з
рентгеноконтрастними
речовинами,
колоїдними
кровозамінниками
та пеніциліном.
Метамізол
збільшує
активність пероральних
гіпоглікемічних
препаратів,
сульфаніламідних
препаратів,
непрямих
антикоагулянтів,
глюкокортикостероїдів,
фенітоїну,
ібупрофену
та індометацину
шляхом
витіснення
їх зі зв’язку
з білком. Сарколізин,
мерказоліл
(тіамазол),
препарати, що
пригнічують
активність
кісткового мозку,
у т.ч.
препарати
золота
збільшують
імовірність
гематотоксичності,
у т.ч.
розвитку
лейкопенії.

Алопуринол, транквілізатори,
темпідон,
трициклічні
антидепресанти,
нейролептики,
пероральні
контрацептиви
підвищують
токсичність
Спазміл-М
внаслідок
порушення
його
метаболізму
у печінці. Нейролептики,
седативні
препарати і транквілізатори
посилюють
знеболювальну
дію
метамізолу. Барбітурати,
фенілбутазон,
глютетимід
та інші
індуктори
мікросомальних
ферментів
печінки
можуть
зменшувати
дію
метамізолу.
Метамізол знижує
плазмові
концентрації
циклоспорину
А, і його
одночасне
застосування
може бути ризикованим
у випадку
трансплантації
тканин.
Спазміл-М
можна
комбінувати
з М-холінолітиками,
хінідином
і кодеїном,
оскільки з
ними він
проявляє
синергізм.

Про
клас
похідних
піразолону
відомо, що
вони можуть
взаємодіяти
з каптоприлом,
літієм,
метотрексатом
та триамтереном,
а також
змінювати
ефективність
антигіпертензивних
препаратів
та діуретиків.
Наскільки ці
властивості
виражені у
метамізолу,
невідомо.

Особливості
застосування.

Перед
початком
лікування
препаратом
слід
порадитися з
лікарем. Не
слід
застосовувати
препарат
довше встановленого
терміну без
консультації
з лікарем.

Не слід
перевищувати
рекомендовані
дози препарату.

Не
застосовувати
препарат для
зняття гострого
болю у животі
(до
з’ясування
причини).

Препарат
слід з
обережністю
застосовувати
при порушенні
функції
нирок та/або
печінки
помірного
ступеня
тяжкості, при
захворюваннях
шлунка
(ахалазія,
гастроезофагеальний
рефлюкс,
стеноз
пілоричного
відділу
шлунка), запальних
захворюваннях
кишківника (включаючи
неспецифічний
виразковий
коліт та
хворобу
Крона), при
схильності
до артеріальної
гіпотензії
та
ортостатичних
реакцій, при
хронічному
бронхіті та
бронхоспазмі,
при
наявності
гіпертиреоїдизму,
при
порушеннях
ритму серцевої
діяльності
(при
тахіаритмії
– див. розділ «Протипоказання»),
ішемічній
хворобі
серця
(особливо при
гострому
інфаркті
міокарда),
хронічній
застійній
серцевій
недостатності,
при
гіперчутливості
до
ненаркотичних
аналгетиків
або при інших
проявах
алергії (алергічний
риніт), при
одночасному
застосуванні
цитостатичних
лікарських
засобів
(тільки під
контролем
лікаря),
пацієнтам
літнього
віку (може
призвести до
підвищення
частоти
побічних
реакцій, особливо
з боку
травної
системи).

При
застосуванні
препарату Спазміл-М
понад
рекомендований
3-денний
термін
необхідно
перевірити та
контролювати стан
периферичної
крові (лейкоцитарну
формулу) та
функції
печінки.

Спазміл-М
містить
лікарську
речовину
метамізол. Метамізол
може
викликати
агранулоцитоз
та тромбоцитопенію.
Розвиток
агранулоцитозу
не залежить
від дози і його
неможливо
передбачити, він
може настати
після
першого
прийому або
після багаторазового
застосування.
Типовими
ознаками
агранулоцитозу
є гарячка,
біль у горлі,
хворобливе
ковтання,
запалення
слизової
оболонки рота,
носа, глотки,
аноректальної
та генітальної
зон. При
раптовому
погіршенні
загального
стану та
появі ознак
агранулоцитозу
лікування
метамізолом
слід припинити
та зробити
загальний
аналіз крові.

Оскільки
метамізол
має
протизапальні
та знеболювальні
властивості,
він може
маскувати
ознаки інфекції,
симптоми
неінфекційних
захворювань
і ускладнень
з больовим
синдромом, що
може
ускладнити
їх
діагностику.

Не
рекомендується
застосовувати
Спазміл-М
одночасно з
іншими
лікарськими
засобами, що
містять
метамізол
натрію.

Препарат
може
вплинути на
психофізичний
стан
пацієнтів
при
одночасному
застосуванні
з алкоголем
та лікарськими
засобами, що
пригнічують
центральну
нервову
систему.

Крохмаль
пшеничний у
складі
таблетки
може містити
тільки сліди
глютену та
вважається
безпечним
для осіб з
целіакією
(глютеновою
ентеропатією).
Пацієнти з
алергією на
пшеницю (не
целіакією) не
повинні приймати
цей лікарський
засіб.

До
складу
лікарського
засобу
входить лактоза.
Пацієнтам із
рідкісними
спадковими формами
непереносимості
галактози,
дефіцитом
лактази Лаппа
або
мальабсорбцією
глюкози-галактози
не можна
застосовувати
цей
лікарський
засіб.

Цей
лікарський
засіб
містить 34 мг
натрію на дозу.
Це слід
враховувати,
якщо пацієнт дотримується
дієти з
контролем кількості
натрію.

Метаболіти
метамізолу
натрію
можуть змінювати
колір сечі на
червоний, що
не має
клінічного
значення.

Якщо
ознаки
захворювання
не почнуть
зникати або,
навпаки, стан
здоров’я
погіршиться,
або
з’являться
небажані
явища,
необхідно
призупинити
застосування
препарату та
звернутися
за
консультацією
до лікаря щодо
подальшого
застосування.

Застосування
у період
вагітності
або
годування
груддю.

Застосовувати
у період
вагітності
або
годування
груддю
протипоказано.

Здатність
впливати на
швидкість
реакції при
керуванні
автотранспортом
або іншими
механізмами.

З
обережністю
приймати
препарат
водіям та
особам, які
працюють зі
складними
механізмами.
При
тривалому
застосуванні
препарату
його
холінолітичний
ефект може
призвести до
запаморочення
або
порушення
акомодації.

Спосіб
застосування
та дози.

Препарат
застосовувати
внутрішньо,
запиваючи
невеликою
кількістю
рідини після
їди.

Дорослі
та діти віком
від 15 років

Для
дорослих та
дітей віком
від 15 років –
по 1-2 таблетці
на добу.
Максимальна
добова доза –
2 таблетки.

Пацієнти віком
від 65 років

Зазвичай
корекція дози
не потрібна. Для
пацієнтів з
віковими
порушеннями
функції
печінки та
нирок
необхідно
зменшувати
дозу, оскільки
можливе
збільшення
часу
напіввиведення
метаболітів
метамізолу.

Пацієнти з
порушенням
функції
нирок

Метамізол
виводиться з
сечею у формі
метаболітів. Для
пацієнтів з
легким або помірним
порушенням
функції
нирок
рекомендується
застосовувати
½ дози для
дорослих.

Пацієнти з
порушенням
функції
печінки

У
таких
пацієнтів
період
напіввиведення
активних
метаболітів
метамізолу
може бути
подовжений. Слід
уникати
застосування
високих доз пацієнтам
з порушенням
функції
печінки. При
короткостроковому
застосуванні
не виникає
необхідності
зменшувати
дозу. Немає
достатнього
досвіду
більш
тривалого
застосування
пацієнтам з
порушенням
функції
нирок або
печінки.

Тривалість
застосування
Спазміл-М
– не більше 3
днів.

Діти.

Дітям
віком до 15
років
застосування
препарату
протипоказано.

Передозування.

При
випадковому
прийомі
великої
кількості
таблеток
можуть
спостерігатися
нудота, блювання,
зниження
артеріального
тиску, сплутаність
свідомості, порушення
функції
печінки та
нирок, токсико-алергічний
синдром, судоми,
гіпотермія з
бульбарним
парезом, порушення
дихання, параліч
дихальних
шляхів, колапс
або кома.
Рідше
виникають
агранулоцитоз,
апластична і
геморагічна
анемії,
геморагічний
діатез.

Лікування:
промивання
шлунка, застосування
активованого
вугілля,
прискорений
діурез,
штучна
вентиляція
легень,
протишокове
і симптоматичне
лікування.
Специфічного
антидоту
немає.

Побічні
реакції.

Зазначені
нижче
побічні
реакції спричинені
в основному
метамізолом,
що входить до
складу лікарського
засобу.

З
боку імунної
системи: фіксована
лікарська
екзантема,
макулопапульзний
висип,
анафілактичні
або анафілактоїдні
реакції,
астматичний
напад (у
пацієнтів з
аналгетичною
астмою),
синдром
Стівенса-Джонсона
або Лайєлла,
циркуляторний
шок.

Більш
легкі
реакції
проявляються
типовими
реакціями з
боку шкіри та
слизової
оболонки (наприклад,
свербіж, печіння,
почервоніння,
кропив’янка, набряки),
диспное,
рідко можуть
виникати скарги
з боку
шлунково-кишкового
тракту. Такі
більш легкі
реакції
можуть
перейти в більш
тяжкі форми з
генералізованою
кропив’янкою,
тяжким
ангіоневротичним
набряком
(включаючи
ларингеальний),
тяжким бронохспазмом,
порушенням
серцевого
ритму, зниженням
артеріального
тиску (інколи
з попереднім
підвищення артеріального
тиску).

З
боку
шлунково-кишкового
тракту: сухість
у роті,
нудота,
блювання, біль
у животі та
дискомфорт, закреп,
загострення
гастриту та
виразкової
хвороби
шлунка, в
рідкісних
випадках
ульцерації
та кровотеча,
гепатит.

З
боку серця:
пальпітація,
тахікардія,
ціаноз.

З
боку судин: артеріальна
гіпотензія.

З
боку крові та
лімфатичної
системи: лейкопенія,
агранулоцитоз,
тромбоцитопенія,
анемія,
включаючи гемолітичну
та апластичну,
гранулоцитопенія.

Ризик
появи
агранулоцитозу
неможливо передбачити.
Агранулоцитоз
може
з’явитися і у
пацієнтів,
які
застосовували
метамізол у
минулому без
появи
побічних
реакцій.

З
боку
нервової
системи: запаморочення.

З
боку органів
зору: порушення
зору, порушення
акомодації.

З
боку сечовивідної
системи: протеїнурія,
олігурія,
анурія,
поліурія,
інтерстиціальний
нефрит, забарвлення
сечі у
червоний
колір, затримка
сечі, гостра
ниркова
недостатність.

Інші: зменшення
потовиділення.

У разі
появи
будь-яких побічних
реакцій
застосування
лікарського
засобу слід
негайно припинити та
звернутися
до лікаря за
консультацією.

Термін
придатності. 3
роки.

Умови
зберігання.

Зберігати у
недоступному
для дітей
місці. Зберігати
в
оригінальній
упаковці (в
сухому,
захищеному
від світла
місці) при
температурі
не вище 25 ºС.

Упаковка.

По 10
таблеток у
блістері з
ПВХ
плівки/алюмінієвої
фольги. 2
блістери у
картонній
пачці.

Категорія
відпуску. Без
рецепта.

Виробник.

АТ
«Софарма»

Місцезнаходження
виробника та
адреса місця
провадження його
діяльності.

вул.
Ілієнське
шосе, 16, Софія, 1220,
Болгарія.

ИНСТРУКЦИЯ

по
медицинскому
применению лекарственного
средства

СПАЗМИЛ-М®

(SPASMIL-M®)

Состав:

действующие
вещества: метамизола
натрия моногидрат,
питофенона
гидрохлорид,
фенпивериния
бромид.

1
таблетка
содержит
метамизола
натрия моногидрата
500 мг,
питофенона
гидрохлорида 5,25
мг, фенпивериния
бромида 0,1
мг;

вспомогательные
вещества:
целлюлоза
микрокристаллическая,
крахмал
пшеничный,
лактозы
моногидрат,
повидон К-25,
тальк, магния
стеарат,
натрия
гидрокарбонат,
кремния
диоксид
коллоидный
безводный.

Лекарственная
форма. Таблетки.

Основные
физико-химические
свойства:
круглые
плоские таблетки
с фаской и
разделительной
риской, диаметром
13 мм,
от белого до
почти белого
цвета, без
запаха.

Фармакотерапевтическая
группа.

Спазмолитические
средства в
комбинации с
аналгетиками.
Синтетические
антихолинергические
средства в
комбинации с
аналгетиками.
Питофенон и
аналгетики.

Код
АТХ А03D А02.

Фармакологические
свойства.

Фармакодинамика.

Спазмил-М®
сочетает
аналгезирующую,
спазмолитическую
(папавериноподобную),
холинолитическую
(атропиноподобную)
и некоторую
противовоспалительную
активность.

Метамизол
оказывает
выраженное
аналгезирующее
и
жаропонижающее
действие в
сочетании с
менее
выраженной
противовоспалительной
и
спазмолитической
активностью.
Его эффекты
являются
результатом
угнетения синтеза
простагландинов
и эндогенных
алгогенов,
повышения порога
возбудимости
в таламусе и
проведения
болевых
экстеро- и
интероцептивных
импульсов в
центральной
нервной
системе,
также метамизол
влияет на
гипоталамус
и формирование
эндогенных
пирогенов.

Фенпивериний
оказывает
умеренное
ганглиоблокирующее
и холинолитическое
действие,
снижает
тонус и
моторику
гладкой
мускулатуры
желудка,
кишечника,
желчевыводящих
и
мочевыводящих
путей.

Питофенон
оказывает
папавериноподобное
действие на
сосудистую и
внесосудистую
гладкую
мускулатуру
с выраженным
спазмолитическим
характером.

Фармакокинетика.

Для
метамизола
характерна
быстрая и
полная
резорбция.
Через 30 минут
после приема внутрь
в сыворотке
крови
обнаруживаются
количества,
которые
составляют 5 %
максимальной
сывороточной
концентрации.
Частично
связывается
с белками
плазмы крови.
В организме
подвергается
интенсивной
биотрансформации.
При этом его
основные метаболиты
фармакологически
активны.
Элиминируется
с мочой в
виде
метаболитов.
Лишь 3 % количества,
которое
выделяется,
представляет
собой
неизмененный
метамизол. На
степень
биотрансформации
влияет и
генетически
обусловленный
тип
ацетилирования.
Отдельные
компоненты
проникают в
грудное
молоко.

Клинические
характеристики.

Показания.

Симптоматическое
лечение
слабо и
умеренно
выраженного
болевого
синдрома при
спазмах
гладких мышц
внутренних
органов:

- почечная
колика и
воспалительные
заболевания
мочевыводящих
путей,
которые
протекают с
болью и
дизурийными
расстройствами;

- спазмы
желудка и
кишечника,
печеночная
колика,
дискинезия
желчевыводящих
путей;

- первичная и
вторичная дисменорея.

Противопоказания.

-
Повышенная
чувствительность
к метамизолу,
к
производным
пиразолона (в
том числе у пациентов,
у которых
развивался
агранулоцитоз
после предыдущего
применения
таких
веществ) или
к другим нестероидным
противовоспалительным
средствам
(HПВС) и/или к
любому
компоненту
препарата;

- нарушение
функции
костного
мозга (например,
после
лечения
цитостатиками)
или заболевания
гемопоэтической
системы
(агранулоцитоз,
лейкопения,
апластическая
анемия);

-
заболевания
крови (анемия
различной этиологии,
цитостатическая
или
инфекционная
нейтропения);

-
тяжелые
нарушения
функции
печени;

-
тяжелые
нарушения
функции
почек;

-
атония
желчного или
мочевого
пузыря;

-
дефицит
глюкозо-6-фосфатдегидрогеназы;

-
тахиаритмии;

-
острая
порфирия
печени;

-
закрытоугольная
глаукома;

-
доброкачественная
гиперплазия
и гипертрофия
предстательной
железы с
тенденцией к
задержке
мочи;

-
желудочно-кишечная
непроходимость
и мегаколон;

- гипотонические
состояния (в
т.ч.
коллаптоидные
состояния) и
гемодинамическая
нестабильность;

-
подозрение
на острую
хирургическую
патологию;

-
бронхиальная
астма.

Взаимодействие
с другими
лекарственными
средствами и
другие виды
взаимодействий.

Комбинация Спазмил-М® с
другими
лекарственными
средствами требует
повышенного
внимания
из-за содержания
метамизола,
который
является
индуктором
ферментов.

Не
следует
назначать
одновременно
с другими пиразолоновыми
аналгетиками.
Совместное
применение с хлорамфениколом,
цитостатиками
и другими миелотоксическими
препаратами
усиливает
миелотоксическое
действие.
Метамизол
повышает
плазменные
концентрации
хлорохина,
уменьшает
плазменные
концентрации
и эффекты кумариновых
антикоагулянтов
и циклоспорина.
Усиливается
опасность
реакции
повышенной
чувствительности
и
нежелательных
реакций при
одновременном
приеме с НПВС.

Метамизол
усиливает
седативное
действие этанола,
одновременное
применение с хлорпромазином
или другими
производными
фенотиазина
–
может
привести к
развитию
выраженной
гипотермии.
Не следует
применять с рентгеноконтрастными
веществами, коллоидными
кровезаменителями
и пенициллином.
Метамизол
увеличивает
активность пероральных
гипогликемических
препаратов, сульфаниламидных
препаратов, непрямых
антикоагулянтов,
глюкокортикостероидов,
фенитоина,
ибупрофена
и индометацина
путем
вытеснения
их из связи с
белком. Сарколизин,
мерказолил
(тиамазол),
препараты,
подавляющие
активность
костного
мозга, в т.ч. препараты
золота
увеличивают
вероятность
гематотоксичности,
в т.ч.
развития
лейкопении.

Аллопуринол,
транквилизаторы,
темпидон,
трициклические
антидепрессанты,
нейролептики,
пероральные
контрацептивы
повышают
токсичность
Спазмил-М® в
результате
нарушения
его
метаболизма
в печени. Нейролептики,
седативные
препараты и транквилизаторы
усиливают
обезболивающее
действие
метамизола. Барбитураты,
фенилбутазон,
глютетимид
и другие
индукторы
микросомальных
ферментов
печени
могут
уменьшать
действие
метамизола.
Метамизол
снижает
плазменные
концентрации
циклоспорина
А, и его
одновременное
применение
может быть
рискованным
в случае
трансплантации
тканей.
Спазмил-М® можно
комбинировать
с М-холинолитиками,
хинидином
и кодеином,
поскольку с
ними он
проявляет
синергизм.

О
классе
производных пиразолона
известно, что
они могут
взаимодействовать
с каптоприлом,
литием,
метотрексатом
и триамтереном,
а также
изменять
эффективность
антигипертензивных
препаратов
и диуретиков.
Насколько
эти свойства
выражены у
метамизола,
неизвестно.

Особенности
применения.

Перед
началом
лечения
препаратом
следует
посоветоваться
с врачом. Не
следует применять
препарат
дольше
установленного
срока без
консультации
с врачом.

Не
следует
превышать
рекомендованные
дозы
препарата.

Не
использовать
препарат для
снятия острой
боли в животе
(до выяснения
причины).

Препарат
следует с
осторожностью
применять
при
нарушении
функции
почек и/или
печени
умеренной
степени тяжести,
при
заболеваниях
желудка
(ахалазия, гастроэзофагеальный
рефлюкс,
стеноз пилорического
отдела
желудка), воспалительных
заболеваниях
кишечника (включая
неспецифический
язвенный
колит и
болезнь
Крона), при
склонности к
артериальной
гипотензии и
ортостатическим
реакциям, при
хроническом
бронхите и
бронхоспазме, при
наличии
гипертиреоидизма,
при нарушениях
ритма
сердечной
деятельности
(при тахиаритмии
– см. раздел «Противопоказания»),
ишемической
болезни
сердца
(особенно при
остром инфаркте
миокарда),
хронической
застойной
сердечной
недостаточности,
при
гиперчувствительности
к ненаркотическим
аналгетикам
или при
других
проявлениях
аллергии
(аллергический
ринит), при
одновременном
применении
цитостатических
лекарственных
средств
(только под контролем
врача),
пациентам
пожилого
возраста
(может привести
к повышению
частоты
побочных
реакций, особенно
со стороны
пищеварительной
системы).

При
применении
препарата
Спазмил-М®
дольше
рекомендованного
3-дневного
срока
необходимо
проверить и
контролировать
состояние периферической
крови (лейкоцитарную
формулу) и
функции
печени.

Спазмил-М®
содержит
лекарственное
вещество
метамизол.
Метамизол
может
вызвать
агранулоцитоз
и
тромбоцитопению.
Развитие
агранулоцитоза
не зависит от
дозы и его невозможно
предусмотреть,
он может наступить
после
первого
приема или
после многократного
применения.
Типичными
признаками
агранулоцитоза
являются
лихорадка,
боль в горле,
болезненное
глотание,
воспаление слизистой
оболочки рта,
носа, глотки,
аноректальной
и
генитальной
зон. При
внезапном ухудшении
общего
состояния и
появлении признаков
агранулоцитоза
лечение
метамизолом
следует
прекратить и
сделать общий
анализ крови.

Поскольку
метамизол
обладает
противовоспалительными
и
обезболивающие
свойства, он
может
маскировать
признаки
инфекции, симптомы
неинфекционных
заболеваний
и осложнений
с болевым
синдромом,
который
может осложнить
их
диагностику.

Не
рекомендуется
применять
Спазмил-М®
одновременно
с другими
лекарственными
средствами,
содержащими
метамизол
натрия.

Препарат
может
повлиять на
психофизическое
состояние
пациентов
при одновременном
приеме с
алкоголем и
лекарственными
средствами,
угнетающими
центральную
нервную
систему.

Крахмал
пшеничный в
составе
таблетки может
содержать
только следы
глютена и
считается
безопасным
для лиц с
целиакией (глютеновой
энтеропатией).
Пациенты с
аллергией на
пшеницу (не
целиакией) не
должны
принимать
это
лекарственное
средство.

В
состав
лекарственного
средства
входит лактоза.
Пациентам с
редкими
наследственными
формами непереносимости
галактозы,
дефицитом
лактазы
Лаппа или
мальабсорбцией
глюкозы-галактозы
нельзя
принимать
это лекарственное
средство.

Это
лекарственное
средство
содержит 34 мг
натрия на дозу.
Это следует
учитывать, если
пациент придерживается
диеты с
контролем количества
натрия.

Метаболиты
метамизола
натрия могут
изменить
цвет мочи на
красный, что
не имеет
клинического
значения.

Если
признаки
заболевания
не начнут
исчезать или,
наоборот,
состояние
здоровья ухудшится,
или появятся
нежелательные
явления,
необходимо
приостановить
применение препарата
и обратиться
за
консультацией
к врачу относительно
дальнейшего
применения.

Применение
в период
беременности
или кормления
грудью.

Применение
в период
беременности
или кормления
грудью
противопоказано.

Способность
влиять на
скорость
реакции при
управлении автотранспортом
или другими
механизмами.

С
осторожностью
принимать
препарат
водителям и
лицам,
работающим
со сложными
механизмами.
При
длительном
применении
препарата
его
холинолитический
эффект может
привести к
головокружению
или
нарушению аккомодации.

Способ
применения и
дозы.

Препарат
принимать
внутрь,
запивая
небольшим
количеством
жидкости
после приема
пищи.

Взрослые и
дети старше 15
лет

Для
взрослых и
детей старше
15 лет – по 1-2
таблетке в
день.
Максимальная
суточная
доза – 2 таблетки.

Пациенты
старше 65 лет

Обычно
коррекция
дозы не
требуется. Для
пациентов с
возрастными
нарушениями
функции
печени и
почек
необходимо
уменьшать дозу,
поскольку
возможно
увеличение
времени полувыведения
метаболитов
метамизола.

Пациенты с нарушением
функции
почек

Метамизол
выводится с
мочой в форме
метаболитов. Для
пациентов с
легким либо умеренным
нарушением
функции
почек
рекомендуется
применять ½ дозы
для взрослых.

Пациенты с
нарушением
функции
печени

У таких
пациентов
период
полувыведения
активных
метаболитов
метамизола может
быть более продолжительным.
Следует
избегать
применения
высоких доз пациентам
с нарушением
функции
печени. При
краткосрочном
применении
не возникает
необходимости
уменьшения
дозы. Не
имеется
достаточного
опыта более
продолжительного
применения у
пациентов с
нарушением
функции
почек или
печени.

Длительность
применения
Спазмил-М® – не более 3
дней.

Дети.

Детям
в возрасте до
15 лет
применение
препарата
противопоказано.

Передозировка.

При
случайном
приеме
большого
количества
таблеток
могут
наблюдаться
тошнота,
рвота,
снижение
артериального
давления,
спутанность
сознания,
нарушения
функции
печени и почек,
токсико-аллергический
синдром,
судороги,
гипотермия с
бульбарным
парезом,
нарушение
дыхания,
паралич
дыхательных
путей, коллапс
или кома.
Реже
возникают агранулоцитоз,
апластическая
и геморрагическая
анемии,
геморрагический
диатез.

Лечение:
промывание
желудка, применение
активированного
угля,
ускоренный
диурез, искусственная
вентиляция
легких,
противошоковое
и
симптоматическое
лечение. Специфического
антидота нет.

Побочные
реакции.

Перечисленные
ниже
побочные
реакции вызваны
в основном
метамизолом,
который входит
в состав
лекарственного
средства.

Со
стороны
иммунной
системы:
фиксированная
лекарственная
экзантема, макулопапулезная
сыпь,
анафилактические
или
анафилактоидные
реакции,
астматический
приступ (у
пациентов с
аналгетической
астмой),
синдром
Стивенса-Джонсона
или Лайелла,
циркуляторный
шок.

Более
легкие
реакции
проявляются
типичными
реакциями со
стороны кожи
и слизистой оболочки
(например,
зуд, жжение,
покраснение,
крапивница,
отеки),
диспноэ,
редко могут
возникать жалобы
со стороны
желудочно-кишечного
тракта. Такие
более легкие
реакции
могут перейти
в более
тяжелые
формы с
генерализованной
крапивницей,
тяжелым
ангионевротическим
отеком
(включая
ларингеальный),
тяжелым
бронхоспазмом,
нарушениями
сердечного
ритма,
понижением
артериального
давления
(иногда с
предшествующим
повышением
артериального
давления).

Со
стороны
желудочно-кишечного
тракта:
сухость во
рту, тошнота,
рвота, боли в
животе и
дискомфорт,
запор,
обострение
гастрита и
язвенной болезни
желудка, в
редких
случаях
ульцерации и
кровотечение,
гепатит.

Со
стороны
сердца:
пальпитация,
тахикардия,
цианоз.

Со
стороны
сосудов:
артериальная
гипотензия.

Со
стороны
крови и
лимфатической
системы: лейкопения,
агранулоцитоз,
тромбоцитопения,
анемия,
включая
гемолитическую
и апластическую,
гранулоцитопения.

Риск
появления
агранулоцитоза
невозможно
предвидеть.
Агранулоцитоз
может появиться
и у
пациентов,
которые
применяли
метамизол в
прошлом без
появления
побочных
реакций.

Со
стороны
нервной
системы:
головокружение.

Со
стороны
органов
зрения:
нарушения
зрения,
нарушение
аккомодации.

Со
стороны
мочевыводящей
системы:
протеинурия,
олигурия,
анурия,
полиурия, интерстициальный
нефрит,
окрашивание
мочи в
красный цвет,
задержка
мочи, острая
почечная
недостаточность.

Другие: уменьшение
потоотделения.

В
случае
появления
каких-либо побочных
реакций
применение лекарственного
средства
следует
немедленно
прекратить и
обратиться к
врачу за
консультацией.

Срок
годности. 3 года.

Условия
хранения.

Хранить
в
недоступном
для детей
месте. Хранить
в
оригинальной
упаковке (в
сухом, защищенном
от света
месте) при
температуре
не выше 25 °С.

Упаковка.

По
10 таблеток в
блистере из
ПВХ
пленки/алюминиевой
фольги. 2
блистера в
картонной
пачке.

Категория
отпуска. Без
рецепта.

Производитель.

АО
«Софарма».

Местонахождение
производителя
и адрес места
осуществления
его
деятельности.

ул.
Илиенское
шоссе, 16, София,
1220, Болгария.