ІНСТРУКЦІЯ

для
медичного застосування
лікарського
засобу

ЦІАНОКОБАЛАМІН
(ВІТАМІН В12)

[CYANOCOBALAMIN (VITAMIN B12)]

Склад:

діюча
речовина: cyanocobalamin;

1 мл
розчину
містить
ціанокобаламіну
(вітаміну В12)
0,5 мг;

допоміжні
речовини:
натрію
хлорид, вода
для ін’єкцій.

Лікарська
форма. Розчин для
ін’єкцій.

Основні
фізико-хімічні
властивості: прозора,
яскраво-червоного
кольору
рідина.

Фармакотерапевтична
група. Вітамін В12
(ціанокобаламін
та його
аналоги).

Код
АТХ В03В А01.

Фармакологічні
властивості.

Фармакодинаміка.

Вітамін
В12
(ціанокобаламін)
чинить
метаболічну,
гемопоетичну
дію. В
організмі (переважно
у печінці)
перетворюється
у коферментну
форму –
аденозилкобаламін,
або кобамамід,
який є
активною
формою
вітаміну В12.
Кобамамід
входить до
складу
численних ферментів,
зокрема до
складу
редуктази, що
відновлює
фолієву
кислоту у
тетрагідрофолієву.
Має високу
біологічну
активність.
Кобамамід
бере участь у
переносі
метильних та
інших
одновуглецевих
фрагментів,
тому він
необхідний
для
утворення
дезоксирибози
та ДНК, креатину,
метіоніну –
донора метильних
груп, у
синтезі
ліпотропного
фактора –
холіну, для
перетворення
метилмалонової
кислоти в
янтарну, що
входить до
складу
мієліну, для
утилізації
пропіонової
кислоти.
Кобамамід
необхідний
для
нормального
кровотворення,
оскільки
сприяє
дозріванню
еритроцитів.
Бере участь у
синтезі та
накопиченні в
еритроцитах
сполук, які
містять
сульфгідрильні
групи, що
збільшує
їхню
толерантність
до гемолізу.
Активує
систему
згортання
крові, у високих
дозах
підвищує
тромбопластичну
активність і
активність
протромбіну.
Знижує
рівень
холестерину
в крові.
Позитивно впливає
на функцію
печінки та
нервової
системи. Підвищує
здатність
тканин до
регенерації.

Фармакокінетика.

При
парентеральному
застосуванні
вітамін В12
швидко
надходить у
системний
кровотік. У крові
зв’язується
із
транскобаламінами
I і II, які
транспортують
його у тканини.
Депонується
переважно в
печінці. Зв’язок
з білками
плазми – 90 %.
Час
досягнення максимальної
концентрації
(ТCmax) після
підшкірного
або
внутрішньом’язового
введення
становить
близько 1 години.
З печінки
виводиться з
жовчю в кишечник
і знову
всмоктується
в кров.
Період
напіввиведення
(Т1/2) з
печінки –
500 днів.
Виводиться
при нормальній
функції
нирок – 7–10 %
нирками,
близько 50 % – з
каловими
масами; при
зниженій
функції
нирок – 0–7 %
нирками,

70–100 % – з
каловими
масами.
Проникає
крізь плацентарний
бар’єр.

Клінічні
характеристики.

Показання.

Лікування злоякісних,
постгеморагічних
та залізодефіцитних
анемій,
апластичних
анемій у дітей,
анемій
аліментарного
характеру,
спричинених
токсичними
речовинами і
лікарськими
засобами,
пов’язаних з
дефіцитом
вітаміну В12,
незалежно
від причин
дефіциту
(резекція шлунка,
глистні
інвазії,
порушення
процесу всмоктування
з кишечнику,
вагітність).
Поліневрити,
невралгії
трійчастого
нерва, радикуліт,
каузалгії,
мігрень,
діабетичні
неврити,
аміотрофічний
боковий склероз,
дитячий
церебральний
параліч,
хвороба
Дауна,
алкогольний
делірій.
Застосовують
при
дистрофії у
дітей, після
перенесених
інфекційних
захворювань,
при спру
(разом з
фолієвою
кислотою),
захворюваннях
печінки
(гепатити,
цироз,
хвороба
Боткіна),
променевій
хворобі,
псоріазі,
герпетиформному
дерматиті,
нейродермітах,
фотодерматозах.

Протипоказання.

Гіперчутливіть
до
компонентів
препарату.
Еритремії,
еритроцитоз.
Новоутворення,
за винятком
випадків, що
супроводжуються
мегалобластичною
анемією та
дефіцитом вітаміну
В12. Гострі
тромбоемболічні
захворювання.
Стенокардія,
напруження
високого
функціонального
класу.

Взаємодія з
іншими
лікарськими
засобами та
інші види
взаємодій.

Аміноглікозиди,
саліцилати,
протиепілептичні
препарати,
колхіцин,
препарати
калію знижують
абсорбцію
препарату,
впливають на його
кінетику. При
одночасному
застосуванні
з
канаміцином,
неоміцином,
поліміксинами,
тетрациклінами
всмоктування
ціанокобаламіну
зменшується.
Фармацевтично
несумісний з
аскорбіновою
кислотою,
солями
важких
металів (інактивація
ціанокобаламіну),
тіаміну бромідом,
піридоксином,
рибофлавіном
(іон кобальту,
що міститься
в молекулі
ціанокобаламіну,
руйнує інші
вітаміни).

При
одночасному
застосуванні
з тіаміном підсилюється
ризик
розвитку
алергічних реакцій,
спричинених
тіаміном.

Хлорамфенікол
знижує
гемопоетичну
відповідь на
препарат.

При
одночасному
застосуванні
з цитаменом
знижується
ефект
цитамену.

Пероральні
контрацептиви
знижують
концентрацію
ціанокобаламіну
в крові.

Особливості
застосування.

Не
можна
застосовувати
ціанокобаламін
з
препаратами,
які підвищують
згортання
крові. У
період
лікування ціанокобаламіном
необхідно
контролювати
показники
периферичної
крові: на 5–8 день
лікування
визначають
вміст ретикулоцитів,
концентрацію
заліза.
Кількість еритроцитів,
гемоглобіну
та
кольоровий
показник
необхідно контролювати
протягом
1 місяця 1–2 рази
на тиждень, а
далі – 2–4 рази
на місяць.
Ремісія
досягається
при підвищенні
кількості
еритроцитів
до 4,0–4,5*1012/л, при
досягненні
нормальних
розмірів еритроцитів,
зникненні анізо-
і
пойкілоцитозу,
нормалізації
вмісту ретикулоцитів
після
ретикулоцитарного
кризу. Після
досягнення
гематологічної
ремісії
контроль
периферичної
крові проводиться
не рідше
1 разу в 4–6 місяців.

Стосовно
пацієнтів зі
схильністю
до тромбоутворення
та хворих на
стенокардію
у процесі
лікування необхідно
дотримуватись
обережності
і контролювати
згортання
крові.

При
тенденції
розвитку
лейко- та
еритроцитозу
дозу
препарату
необхідно
зменшити або
тимчасово
призупинити
лікування.

Застосування
у період
вагітності
або
годування
груддю.

Застосування
у період
вагітності можливе
лише під
наглядом
лікаря, з
обережністю, враховуючи
співвідношення
ризик/користь
(є окремі
дані про
тератогенну
дію вітаміну
В12 у високих
дозах). Застосування
у період
годування
груддю можливе
лише після
оцінки
співвідношення
ризик/користь.

Здатність
впливати на
швидкість
реакції при
керуванні
автотранспортом
або іншими
механізмами.

Під час
лікування
необхідно
утримуватись
від
керування
автотранспортом
і потенційно
небезпечних
видів діяльності,
які
потребують
підвищеної
уваги і швидкості
психомоторних
реакцій.

Спосіб
застосування
та дози.

Ціанокобаламін
вводять
внутрішньом’язово,
підшкірно
або
внутрішньовенно,
а при боковому
фунікулярному
мієлозі і
аміотрофічному
боковому
склерозі
також інтралюмбально.

Дорослі.

При В12-дефіцитних
анеміях
препарат
застосовують
у дозах 100–200 мкг
(0,1–0,2 мг) через
день до
досягнення
ремісії.

При
появі
симптомів
фунікулярного
мієлозу і при
макроцитарних
анеміях з
ушкодженням
нервової
системи
ціанокобаламін
застосовують
у разовій
дозі 400–500 мкг (0,4–0,5 мг)
і більше. На
першому
тижні
вводять щоденно,
а потім – з
інтервалами 5–7 днів
(одночасно
призначають
фолієву кислоту).
У тяжких
випадках
вводять у
спинномозковий
канал,
починаючи з
разової дози
15–30 мкг, і при
кожній
наступній
ін’єкції
дозу збільшують
(50, 100, 150, 200 мкг).
Інтралюмбально
ін’єкції роблять
кожні 3 дні,
всього на
курс
необхідно 8–10 ін’єкцій.
В період
ремісії при
відсутності
явищ
фунікулярного
мієлозу для
підтримуючої
терапії
призначають по
100 мкг двічі
на місяць,
при
наявності
неврологічних
симптомів –
по 200–400 мкг 2–4 рази
протягом
місяця.

При
боковому
аміотрофічному
склерозі, енцефаломієліті,
неврологічних
захворюваннях
з больовим
синдромом
вводять у
зростаючих
дозах від 200 до
500 мкг на
ін’єкцію (при
покращенні –
100 мкг на день).
Курс
лікування –
14 днів. При
травмах периферичних
нервів
призначають
200–400 мкг 1 раз у
2 дні
протягом 40–45 днів.

При
гепатитах і
цирозах
печінки
дорослим призначають
по 15–30 мкг на
день або по
100 мкг через
день
протягом 25–40 днів.

При
діабетичній
невропатії,
спру, променевій
хворобі
вводять 60–100 мкг
щоденно
протягом 20–30 днів.

При
дефіциті
вітаміну В12
для
лікування –
внутрішньом’язово
і внутрішньовенно
по 1 мг кожний
день
протягом 1–2 тижнів,
підтримуюча
доза – 1–2 мг
внутрішньом’язово
або
внутрішньовенно
від 1 разу на
тиждень до
1 разу на
місяць.
Тривалість
лікування
ціанокобаламіном
та
проведення
повторних
курсів
залежать від
перебігу
захворювання
і
ефективності
лікування.

Діти.

Вводять
тільки підшкірно.

При
постгеморагічних
та
залізодефіцитних
анеміях
призначають
по 30–100 мкг 2–3 рази
на тиждень.
При
апластичних
анеміях у
дітей
вводять по
100 мкг до
настання
клініко-гематологічного
покращення.
При анеміях
аліментарного
характеру в
дитячому віці
призначають
по 30 мкг
протягом
15 днів.

При
дистрофіях у
дітей
раннього
віку, хворобі
Дауна і
дитячому
церебральному
паралічі
призначають
по 15–30 мкг
через день.

При
гепатитах і
цирозах
печінки
дітям призначають
по 15–30 мкг на
день або по
100 мкг через день
протягом 25–40 днів.

Діти.

У цій
лікарській
формі і в
такому
дозуванні
препарат не
застосовують
дітям віком
до 3 років.
Вводять
тільки
підшкірно.

Передозування.

При
передозуванні
можливі
набряк
легень, застійна
серцева
недостатність,
тромбоз периферичних
судин.
Терапія
симптоматична.

Побічні
реакції.

З
боку крові:
гіперкоагуляція.

З
боку
серцево-судинної
системи:
тахікардія,
біль у
ділянці
серця.

З
боку
нервової
системи: головний
біль,
запаморочення,
нервове збудження.

З
боку імунної
системи: алергічні
реакції, включаючи
шкірні прояви
(гіперемія,
кропивʼянка,
висипання,
свербіж,
дерматит),
набряки, в т. ч.
набряк
Квінке;
порушення
дихання, в т. ч.
приступ
задухи,
анафілактичний
шок, анафілактоїдні
реакції.

З
боку обміну
речовин: акне,
бульозні
висипання,
нудота,
пітливість,
порушення
пуринового
обміну.

З
боку
шлунково-кишкового
тракту: послаблення
випорожнень.

Загальні
порушення: нездужання,
гарячка.

Місцеві
реакції:
гіперемія,
свербіж,
біль, набряк,
ущільнення
та некроз у
місці інʼєкції.

Несумісність.

При
застосуванні
в одному
розчині
ціанокобаламіну
з
аскорбіновою
кислотою,
піридоксином
відбувається
взаємне
руйнування
вітамінів, з
нікотиновою
кислотою –
руйнування
ціанокобаламіну,
з
рибофлавіном
– накопичення
іонів
кобальту.

Термін
придатності.

2 роки.

Умови
зберігання.

Зберігати
в
оригінальній
упаковці при
температурі
не вище 25 °С.

Зберігати
у
недоступному
для дітей
місці.

Упаковка. По 1 мл
в ампулах. По
10 ампул у
пачці з
перегородками;
або по 5 ампул
в однобічному
блістері, по
2 блістери в
пачці.

Категорія
відпуску.

За
рецептом.

Виробник.

Приватне
акціонерне
товариство
«Лекхім-Харків».

Місцезнаходження
виробника та
його адреса
місця
провадження
діяльності.

Україна, 61115, Харківська
обл., місто
Харків,
вулиця Северина
Потоцького,
будинок 36.

ИНСТРУКЦИЯ

по
медицинскому
применению лекарственного
средства

ЦиАНОКОБАЛАМиН
(ВиТАМиН В12)

[CYANOCOBALAMIN (VITAMIN B12)]

Состав:

действующее
вещество: cyanocobalamin;

1 мл
раствора
содержит
цианокобаламина
(витамина В12)
0,5 мг;

вспомогательные
вещества:
натрия
хлорид, вода
для инъекций.

Лекарственная
форма. Раствор
для инъекций.

Основные
физико-химические
свойства: прозрачная,
ярко-красного
цвета
жидкость.

Фармакотерапевтическая
группа. Витамин
В12
(цианокобаламин
и его аналоги).

Код
АТХ В03В А01.

Фармакологические
свойства.

Фармакодинамика.

Витамин
В12
(цианокобаламин)
оказывает
метаболическое,
гемопоэтическое
действие. В
организме (преимущественно
в печени)
превращается
в коферментную
форму –
аденозилкобаламин,
или кобамамид,
который
является
активной
формой витамина
В12. Кобамамид
входит в
состав
многочисленных
ферментов, в
частности в
состав
редуктазы,
которая
возобновляет
фолиевую
кислоту в
тетрагидрофолиевую.
Имеет
высокую биологическую
активность.
Кобамамид
принимает участие
в переносе
метильных и
других одноуглеродных
фрагментов,
поэтому он
необходим
для
образования
дезоксирибозы
и ДНК, креатина,
метионина –
донора
метильных
групп, в
синтезе
липотропного
фактора –
холина, для
превращения
метилмалоновой
кислоты в
янтарную,
которая
входит в
состав
миелина, для
утилизации
пропионовой
кислоты.
Кобамамид необходим
для
нормального
кровообразования,
поскольку
способствует
дозреванию
эритроцитов.
Принимает
участие в
синтезе и накоплении
в
эритроцитах
соединений,
которые
содержат
сульфгидрильные
группы, что
увеличивает их
толерантность
к гемолизу.
Активирует систему
свертывания
крови, в
высоких
дозах повышает
тромбопластическую
активность и
активность
протромбина.
Снижает
уровень
холестерина
в крови.
Положительно
влияет на
функцию
печени и
нервной
системы.
Повышает
способность
тканей к
регенерации.

Фармакокинетика.

При
парентеральном
применении
витамин В12
быстро
поступает в
системный
кровоток. В крови
связывается
с
транскобаламинами I
и II, которые
транспортируют
его в ткани.
Депонируется
преимущественно
в печени.
Связь с
белками
плазмы – 90 %.
Время
достижения
максимальной
концентрации
(ТСmax) после
подкожного
или
внутримышечного
введения
составляет
около 1 часа.
Из печени выводится
с желчью в
кишечник и
опять всасывается
в кровь.
Период
полувыведения
(Т1/2) из
печени –
500 дней.
Выводится
при нормальной
функции
почек – 7–10 % почками,
около 50 % – с
каловыми
массами; при сниженной
функции
почек –

0–7 %
почками, 70–100 % – с
каловыми
массами.
Проникает
сквозь плацентарный
барьер.

Клинические
характеристики.

Показания.

Лечение
злокачественных,
постгеморрагических
и
железодефицитных
анемий,
апластических
анемий у
детей, анемий
алиментарного
характера,
вызванных
токсичными
веществами и
лекарственными
средствами,
связанных с
дефицитом
витамина В12,
независимо
от причин
дефицита
(резекция желудка,
глистные
инвазии,
нарушения
процесса
всасывания из
кишечника,
беременность).
Полиневриты,
невралгии
тройничного
нерва,
радикулит,
каузалгии,
мигрень,
диабетические
невриты, амиотрофический
боковой
склероз,
детский
церебральный
паралич,
болезнь
Дауна,
алкогольный
делирий. Применяют
при
дистрофии у
детей, после
перенесенных
инфекционных
заболеваний,
при спру
(вместе с
фолиевой
кислотой),
заболеваниях
печени
(гепатиты,
цирроз,
болезнь
Боткина), лучевой
болезни,
псориазе,
герпетиформном
дерматите,
нейродермитах,
фотодерматозах.

Противопоказания.

Гиперчувствительность
к
компонентам
препарата.
Эритремии,
эритроцитоз.
Новообразования,
за
исключением
случаев,
которые сопровождаются
мегалобластической
анемией и
дефицитом
витамина В12.
Острые
тромбоэмболические
заболевания. Стенокардия,
напряжение
высокого
функционального
класса.

Взаимодействие
с другими
лекарственными
средствами и
другие виды
взаимодействий.

Аминогликозиды,
салицилаты,
противоэпилептические
препараты,
колхицин,
препараты
калия
снижают
абсорбцию
препарата,
влияют на его
кинетику. При
одновременном
применении с
канамицином,
неомицином,
полимиксинами,
тетрациклинами
всасывание
цианокобаламина
уменьшается.
Фармацевтически
несовместим
с аскорбиновой
кислотой,
солями
тяжелых
металлов
(инактивация
цианокобаламина),
тиамина
бромидом,
пиридоксином,
рибофлавином
(ион
кобальта,
который
содержится в
молекуле цианокобаламина,
разрушает
другие витамины).

При
одновременном
применении с
тиамином усиливается
риск
развития
аллергических
реакций,
вызванных
тиамином.

Хлорамфеникол
снижает
гемопоэтический
ответ на
препарат.

При
одновременном
применении с
цитаменом
снижается
эффект
цитамена.

Пероральные
контрацептивы
снижают концентрацию
цианокобаламина
в крови.

Особенности
применения.

Нельзя
применять
цианокобаламин
с препаратами,
которые
повышают
свертывание
крови. В
период
лечения
цианокобаламином
необходимо
контролировать
показатели
периферической
крови: на 5–8 день
лечения
определяют
содержание
ретикулоцитов,
концентрацию
железа.
Количество эритроцитов,
гемоглобина
и цветной
показатель
необходимо
контролировать
в течение
1 месяца 1–2 раза
в неделю, а
дальше – 2–4 раза
в месяц.
Ремиссия
достигается
при повышении
количества
эритроцитов
до 4,0–4,5*1012/л,
при
достижении
нормальных
размеров
эритроцитов,
исчезновении
анизо- и
пойкилоцитоза,
нормализации
содержания
ретикулоцитов
после
ретикулоцитарного
криза. После достижения
гематологической
ремиссии контроль
периферической
крови
проводится
не реже 1 раза
в 4–6 месяцев.

Относительно
пациентов со
склонностью
к тромбообразованию
и больных
стенокардией
в процессе
лечения
необходимо
соблюдать
осторожность
и
контролировать
свертывание
крови.

При
тенденции
развития
лейко- и
эритроцитоза
дозу
препарата
необходимо
уменьшить
или временно
приостановить
лечение.

Применение
в период
беременности
или кормления
грудью.

Применение
в период
беременности
возможно
только под контролем
врача, с
осторожностью,
учитывая соотношение
риск/польза (есть
отдельные
данные о
тератогенном
действии
витамина В12 в
высоких
дозах).
Применение в
период
кормления
грудью
возможно только
после
оценки
соотношения
риск/польза.

Способность
влиять на
скорость
реакции при
управлении
автотранспортом
или
другими
механизмами.

Во
время
лечения
необходимо
воздерживаться
от
управления
автотранспортом
и потенциально
опасных видов
деятельности,
которые
требуют
повышенного
внимания и быстроты
психомоторных
реакций.

Способ
применения и
дозы.

Цианокобаламин
вводят
внутримышечно,
подкожно или
внутривенно,
а при боковом
фуникулярном
миелозе и
амиотрофическом
боковом
склерозе
также интралюмбально.

Взрослые.

При
В12-дефицитных
анемиях
препарат
применяют в дозах
100–200 мкг
(0,1–0,2 мг)
через день до
достижения
ремиссии.

При
появлении
симптомов
фуникулярного
миелоза и при
макроцитарных
анемиях с
повреждением
нервной
системы
цианокобаламин
применяют в
разовой дозе
400–500 мкг

(0,4–0,5 мг)
и более. В
первую
неделю
вводят
ежедневно, а
затем – с
интервалами 5–7 дней
(одновременно
назначают
фолиевую кислоту).
В тяжелых
случаях
вводят в
спинномозговой
канал, начиная
с разовой
дозы 15–30 мкг,
и при каждой
последующей
инъекции дозу
увеличивают
(50, 100, 150, 200 мкг).
Интралюмбально
инъекции
делают
каждые 3 дня,
всего на курс
необходимо 8–10 инъекций.
В период
ремиссии при
отсутствии
явлений
фуникулярного
миелоза для
поддерживающей
терапии
назначают по
100 мкг дважды
в месяц, при
наличии неврологических
симптомов –
по 200–400 мкг
2–4 раза
в течение
месяца.

При
боковом
амиотрофическом
склерозе, энцефаломиелите,
неврологических
заболеваниях
с болевым
синдромом вводят
в
возрастающих
дозах от 200 до
500 мкг на инъекцию
(при
улучшении –
100 мкг на день).
Курс лечения
– 14 дней. При
травмах
периферических
нервов
назначают 200–400 мкг
1 раз в 2 дня в
течение 40–45 дней.

При
гепатитах и
циррозе
печени
взрослым
назначают по
15–30 мкг
в день или по
100 мкг через
день в течение
25–40 дней.

При
диабетической
невропатии,
спру, лучевой
болезни
вводят 60–100 мкг
ежедневно в
течение 20–30 дней.

При
дефиците
витамина В12
для лечения –
внутримышечно
и
внутривенно
по 1 мг каждый
день в
течение 1–2 недель,
поддерживающая
доза – 1–2 мг
внутримышечно
или
внутривенно
от 1 раза в
неделю до
1 раза в
месяц.
Длительность
лечения
цианокобаламином
и проведение
повторных
курсов
зависят от
течения
заболевания
и
эффективности
лечения.

Дети.

Вводят
только
подкожно.

При
постгеморрагических
и
железодефицитных
анемиях
назначают по
30–100 мкг
2–3 раза
в неделю. При
апластических
анемиях у
детей вводят
по 100 мкг до
наступления
клинико-гематологического
улучшения.
При анемиях
алиментарного
характера в
детском
возрасте
назначают по
30 мкг на
протяжении
15 дней.

При
дистрофиях у
детей
раннего
возраста, болезни
Дауна и
детском
церебральном
параличе
назначают по
15–30 мкг
через день.

При
гепатитах и
циррозе
печени детям
назначают по
15–30 мкг
в день или по
100 мкг через
день в течение
25–40 дней.

Дети.

В такой лекарственной
форме и в
таком дозировании
препарат не применяют
детям в
возрасте до 3 лет.

Вводят
только
подкожно.

Передозировка.

При
передозировке
возможны отек
легких,
застойная
сердечная
недостаточность,
тромбоз
периферических
сосудов.
Терапия
симптоматическая.

Побочные
реакции.

Со стороны
крови:
гиперкоагуляция.

Со стороны
сердечно-сосудистой
системы:
тахикардия,
боль в
области
сердца.

Со стороны
нервной
системы:
головная
боль,
головокружение,
нервное возбуждение.

Со стороны
иммунной
системы: аллергические
реакции, включая
кожные
проявления (гиперемия,
крапивница,
высыпания,
зуд, дерматит),
отеки, в т. ч.
отек Квинке;
нарушения
дыхания, в т. ч.
приступ удушья,
анафилактический
шок,
анафилактоидные
реакции.

Со стороны
обмена
веществ:
акне,
буллезная
сыпь,
тошнота,
потливость, нарушение
пуринового
обмена.

Со
стороны
желудочно-кишечного
тракта: ослабление
стула.

Общие
нарушения:
недомогание,
лихорадка.

Местные
реакции: гиперемия,
зуд, боль,
отек,
уплотнение и некроз в
месте
инъекции.

Несовместимость.

При
применении в
одном
растворе
цианокобаламина
с
аскорбиновой
кислотой,
пиридоксином
происходит
взаимное
разрушение
витаминов, с
никотиновой
кислотой –
разрушение
цианокобаламина,
с
рибофлавином
– накопление
ионов
кобальта.

Срок
годности.

2 года.

Условия
хранения.

Хранить
в
оригинальной упаковке при
температуре не
выше 25 °С.

Хранить
в
недоступном
для детей
месте.

Упаковка. По 1 мл
в ампулах. По
10 ампул в пачке
с
перегородками;
или по 5 ампул
в одностороннем
блистере, по
2 блистера в
пачке.

Категория
отпуска.

По
рецепту.

Производитель.

Частное
акционерное
общество
«Лекхим-Харьков».

Местонахождение
производителя
и его адрес
места
осуществления
деятельности.

Украина, 61115, Харьковская
обл., город
Харьков,
улица Северина
Потоцкого,
дом 36.